Edoardo Mangiarotti
Mitalit | |||
---|---|---|---|
![]() Edoardo Mangiarotti | |||
Maa: ![]() | |||
Miesten miekkailu | |||
![]() | |||
![]() | Berliini 1936 | kalvan joukkuekilpailu | |
![]() | Helsinki 1952 | kalpa | |
![]() | Helsinki 1952 | kalvan joukkuekilpailu | |
![]() | Melbourne 1956 | floretin joukkuekilpailu | |
![]() | Melbourne 1956 | kalvan joukkuekilpailu | |
![]() | Rooma 1960 | kalvan joukkuekilpailu | |
![]() | Lontoo 1948 | floretin joukkuekilpailu | |
![]() | Lontoo 1948 | kalvan joukkuekilpailu | |
![]() | Helsinki 1952 | floretti | |
![]() | Helsinki 1952 | floretin joukkuekilpailu | |
![]() | Rooma 1960 | floretin joukkuekilpailu | |
![]() | Lontoo 1948 | kalpa | |
![]() | Melbourne 1956 | kalpa | |
MM-kilpailut | |||
![]() | Pariisi 1937 | kalvan joukkuekilpailu | |
![]() | Kairo 1949 | kalvan joukkuekilpailu | |
![]() | Kairo 1949 | floretin joukkuekilpailu | |
![]() | Monte Carlo 1950 | kalvan joukkuekilpailu | |
![]() | Monte Carlo 1950 | floretin joukkuekilpailu | |
![]() | Tukholma 1951 | kalpa | |
![]() | Tukholma 1951 | floretin joukkuekilpailu | |
![]() | Bryssel 1953 | kalvan joukkuekilpailu | |
![]() | Luxemburg 1954 | kalpa | |
![]() | Luxemburg 1954 | kalvan joukkuekilpailu | |
![]() | Luxemburg 1954 | floretin joukkuekilpailu | |
![]() | Rooma 1955 | kalvan joukkuekilpailu | |
![]() | Rooma 1955 | floretin joukkuekilpailu | |
![]() | Piešťany 1938 | kalpa | |
![]() | Tukholma 1951 | floretti | |
![]() | Tukholma 1951 | kalvan joukkuekilpailu | |
![]() | Tukholma 1951 | floretin joukkuekilpailu | |
![]() | Bryssel 1953 | floretti | |
![]() | Bryssel 1953 | floretin joukkuekilpailu | |
![]() | Luxemburg 1954 | floretti | |
![]() | Philadelphia 1958 | kalpa | |
![]() | Piešťany 1938 | kalvan joukkuekilpailu | |
![]() | Lissabon 1947 | floretti | |
![]() | Lissabon 1947 | kalvan joukkuekilpailu | |
![]() | Kairo 1949 | floretti | |
![]() | Philadelphia 1958 | floretin joukkuekilpailu |
Edoardo Mangiarotti (7. huhtikuuta 1919 Renate – 25. toukokuuta 2012 Milano) oli italialainen miekkailija ja olympiavoittaja. Hän voitti olympiakultaa sekä kalvalla että floretilla ja on eniten olympiamitaleja voittanut miekkailija.
Edoardo Mangiarotti voitti olympiakultaa jo 17-vuotiaana kalvan joukkuekilpailussa Berliinissä 1936. Seuraavissa olympiakisoissa, Lontoossa 1948, Italian kalpajoukkue jäi hopealle mutta voitti kolmissa seuraavissa kisoissa kultaa. Kalvan henkilökohtaisessa kilpailussa Mangiarotti sai pronssia Lontoossa 1948 ja Melbournessa 1956. Kultaa hän voitti Helsingissä 1952, jolloin hopealle sijoittui hänen isoveljensä Dario Mangiarotti.
Edoardo Mangiarotti aloitti miekkailu-uransa floretilla, mutta täytettyään 15 vuotta hänen isänsä, kuuluisa miekkailunopettaja Giuseppe Mangiarotti alkoi valmentaa häntä kalpamiekkailijaksi. Kuitenkin myös floretilla Edoardo saavutti neljä olympiamitalia joukkuekilpailussa ja yhden henkilökohtaisen hopeamitalin. Edoardo Mangiarotti oli alun perin oikeakätinen, mutta hänen isänsä opetti hänet ottelemaan vasenkätisenä koska katsoi siitä olevan etua otteluissa. Henkilökohtaisen maailmanmestaruuden Mangiarotti voitti kahdesti.
Mangiarottin isä Giuseppe-isä ja Carola-tytär olivat molemmat olympiatason miekkailijoita ja Dario-veli saman lajin olympiavoittaja.[1] Mangiarotti kuoli toukokuussa 2012 kotonaan Milanossa.[2]
Saavutuksia
- Olympiakultaa kalvan henkilökohtaisessa kilpailussa 1952
- Olympiakultaa kalvan joukkuekilpailussa 1936, 1952, 1956 ja 1960
- Olympiakultaa floretin joukkuekilpailussa 1956
- Olympiahopeaa floretin henkilökohtaisessa kilpailussa 1952
- Olympiahopeaa floretin joukkuekilpailussa 1948, 1952 ja 1960
- Olympiahopeaa kalvan joukkuekilpailussa 1948
- Olympiapronssia kalvan henkilökohtaisessa kilpailussa 1948 ja 1956
- MM-kultaa kalvan henkilökohtaisessa kilpailussa 1951 ja 1954
- MM-hopeaa floretin henkilökohtaisessa kilpailussa 1951, 1953 ja 1954
- MM-hopeaa kalvan henkilökohtaisessa kilpailussa 1938 ja 1958
- MM-pronssia floretin henkilökohtaisessa kilpailussa 1947 ja 1949
- Useita joukkuemaailmanmestaruuksia
Lähteet
- Virtamo, Keijo (toim.): Fokus-Urheilu 2, s. 566. Otava, 1970.
- Kamper, Erich: Lexikon der 14 000 Olympioniken, s. 169. Leykam-Verlag, 1983. ISBN 3-7011-7144-0.
- Wallechinsky, David: The Complete Book of the Olympics, s. 265, 269–270, 273, 276–277. , 1988. ISBN 0-14-010771-1.
- sports123.com: miekkailun arvokisatilastoja
- Edoardo Mangiarotti Biography and Olympic Results (Arkistoitu – Internet Archive) Olympics at Sports-Reference.com (englanniksi)
- Miekkailun MM-mitalistit (italiaksi)
Viitteet
1900: Ramón Fonst | 1904: Ramón Fonst | 1906: Georges de la Falaise | 1908: Gaston Alibert | 1912: Paul Anspach | 1920: Armand Massard | 1924: Charles Delporte | 1928: Lucien Gaudin | 1932: Giancarlo Cornaggia-Medici | 1936: Franco Riccardi | 1948: Luigi Cantone | 1952: Edoardo Mangiarotti | 1956: Carlo Pavesi | 1960: Giuseppe Delfino | 1964: Grigori Kriss | 1968: Győző Kulcsár | 1972: Csaba Fenyvesi | 1976: Alexander Pusch | 1980: Johan Harmenberg | 1984: Philippe Boisse | 1988: Arnd Schmitt | 1992: Éric Srecki | 1996: Aleksandr Beketov | 2000: Pavel Kolobkov | 2004: Marcel Fischer | 2008: Matteo Tagliariol | 2012: Rubén Limardo | 2016: Park Sang-young | 2020: Romain Cannone | 2024: Koki Kano |
|