Claude Piquemal
Mitalit | |||
---|---|---|---|
![]() Claude Piquemal (vasemmalla) ja Jocelyn Delecour (keskellä) | |||
Maa: ![]() | |||
Miesten yleisurheilu | |||
![]() | |||
![]() | Tokio 1964 | 4×100 metriä | |
![]() | México 1968 | 4×100 metriä | |
EM-kilpailut | |||
![]() | Belgrad 1962 | 100 metriä | |
![]() | Budapest 1966 | 4×100 metriä | |
![]() | Budapest 1966 | 100 metriä |
Claude Piquemal (s. 13. maaliskuuta 1939 Siguer, Ariège, Ranska) on entinen ranskalainen pikajuoksija. Hän oli 1960-luvulla lajissaan Euroopan parhaita.
Piquemal karsiutui 100 metrin juoksun puolivälierissä Rooman olympialaisissa 1960. Hän osallistui myös 4 × 100 metrin viestijuoksuun, jossa Ranskan joukkue hylättiin alkuerissä. Belgradin EM-kilpailuissa 1962 hän voitti kultaa 100 metrin juoksussa ajalla 10,4 s. Tasaisessa juoksussa viisi ensimmäistä saivat saman ajan. Piquemal juoksi myös Ranskan pikaviestijoukkueessa, joka sijoittui neljänneksi. Tokion olympialaisissa 1964 hän juoksi kolmannen osuuden pikaviestijoukkueessa, joka sijoittui pronssille maailmanennätyksen juosseen Yhdysvaltain ja Puolan jälkeen ajalla 39,3 s. Henkilökohtaisella 100 metrin matkalla hän karsiutui välierissä.
Budapestin EM-kilpailuissa 1966 Piquemal sijoittui 100 metrillä pronssille ajalla 10,5 s. Muut mitalistit saivat saman loppuajan. Viestissä Ranskan joukkue voitti kultaa loppuajan ollessa 39,4 s. Méxicon olympialaisissa 1968 pikaviestijoukkue uusi pronssimitalinsa. Yhdysvallat juoksi jälleen maailmanennätyksen ja Ranskakin alitti entisen ennätyksen ajallaan 38,4 s.
Piquemal voitti Ranskan mestaruuden 100 metrin juoksussa vuosina 1960 ja 1963. Kesäkuussa 1965 hän juoksi Pariisissa 200 metrin juoksun Ranskan ennätyksen 20,5 s. Hän juoksi 4 × 100 metrin viestijuoksussa useita Ranskan ennätyksiä, joista viisi oli myös Euroopan ennätyksiä.
Henkilökohtaiset ennätykset
- 50 metriä (hallissa): 5,5 s (1963)
- 60 metriä (hallissa): 6,6 s (1962)
- 100 metriä: 10,3 s (1961), sähköajanotolla 10,33 s (1965)
- 200 metriä: 20,5 s (1965), sähköajanotolla 21,02 s (1963)
Lähteet
- Kamper, Erich: Lexikon der 14 000 Olympioniken, s. 214. Leykam-Verlag, 1983. ISBN 3-7011-7144-0.
- Siukonen, Markku & Ahola, Matti: Suuri EM-kirja. Sporttikustannus Oy, 1990. ISBN 951-8920-11-7.
- Wallechinsky, David: The Complete Book of the Olympics, s. 70. , 1988. ISBN 0-14-010771-1.
- Docathlé 2003, s. 47, 129, 186, 516. Fédération Française d'Athlétisme, 2003. ISBN (mahdollisesti virheellinen) 2-951243-4-3. (ranskaksi)
1934: Christiaan Berger | 1938: Martinus Osendarp | 1946: John Archer | 1950: Étienne Bally | 1954: Heinz Fütterer | 1958: Armin Hary | 1962: Claude Piquemal | 1966: Wiesław Maniak | 1969: Valeri Borzov | 1971: Valeri Borzov | 1974: Valeri Borzov | 1978: Pietro Mennea | 1982: Frank Emmelmann | 1986: Linford Christie | 1990: Linford Christie | 1994: Linford Christie | 1998: Darren Campbell | 2002: Francis Obikwelu | 2006: Francis Obikwelu | 2010: Christophe Lemaitre | 2012: Christophe Lemaitre | 2014: James Dasaolu | 2016: Churandy Martina | 2018: Zharnel Hughes | 2022: Marcell Jacobs | 2024: Marcell Jacobs |
1951: ![]() 1955: ![]() 1959: ![]() 1963: ![]() | 1967: ![]() 1971: ![]() 1975: ![]() 1979: ![]() | 1983: ![]() 1987: ![]() 1991: ![]() 1993: ![]() | 1997: ![]() 2001: ![]() 2005: ![]() 2009: ![]() | 2013: ![]() |
|