Charles Moore
Mitalit | |||
---|---|---|---|
![]() Helsingin kesäolympialaiset 1952. | |||
Maa: ![]() | |||
Miesten yleisurheilu | |||
![]() | |||
![]() | Helsinki 1952 | 400 m aidat | |
![]() | Helsinki 1952 | 4×400 m |
Charles Hewes Moore, Jr. (12. elokuuta 1929 Coatesville, Pennsylvania – 8. lokakuuta 2020 Laporte, Pennsylvania)[1] oli yhdysvaltalainen 400 metrin aitajuoksija ja olympiavoittaja.
Charles Moore hallitsi 400 metrin aitajuoksua vuodet 1949–1952. Hän voitti tuona aikana kaikki 23 aitakilpailuaan. Jo uransa kolmannessa aitakilpailussa vuonna 1949 hän sivusi maailman kaikkien aikojen toiseksi parasta aikaa 51,1 s. Hän oli maailmantilaston ykkönen myös vuosina 1950 (51,5 s), 1951 (51,4 s) sekä 1952, jolloin hän olympiakarsinnoissa juoksi uransa parhaan ajan 50,7 s jääden vain yhden kymmenyksen päähän maailmanennätyksestä. Kaikkiaan hän alitti 51 sekunnin rajan viisi kertaa.
Helsingin 1952 olympialaisissa Moore voitti kultaa ajalla 50,8 s, johon hän ylsi loppukilpailun lisäksi jo puolivälierissä. Hän sai hopeaa 4 × 400 metrin viestijuoksussa, jossa hän kolmannella osuudella joutui päästämään Jamaikan Herb McKenleyn ohitseen.
Moore käytti ensimmäisenä aitajuoksijana 13 askeleen rytmiä aitaväleillä. Hän totesi leikkisästi aitajuoksussa menestymisensä salaisuudeksi, että hänen 6-vuotiaana loukkaamansa jalan tikkeihin oli käytetty kengurunnahkaa. Hänen isänsä Charles ”Crip” Moore oli 110 metrin aitajuoksussa Yhdysvaltain joukkueen varamiehenä Pariisin 1924 olympialaisissa.
Henkilökohtaiset ennätykset
- 400 metrin aitajuoksu 50,7 s
- 220 jaardin aitajuoksu (suoralla) 22,7 s
- 440 jaardia 47,0 s
Lähteet
- Hannus, Matti: Yleisurheilu: Tuhat tähteä, s. 204, 651. 2. painos. WSOY, 1984. ISBN 951-0-11900-8.
- Quercetani, Robert L.: Kilpakenttien kuninkaat, s. 252, 391. 4. painos. , 1966.
Viitteet
- ↑ Charles Moore Olympedia. (englanniksi)
1900: John Walter Tewksbury | 1904: Harry Hillman | 1908: Charles Bacon | 1920: Frank Loomis | 1924: Morgan Taylor | 1928: David Burghley | 1932: Robert Tisdall | 1936: Glenn Hardin | 1948: Roy Cochran | 1952: Charles Moore | 1956: Glenn Davis | 1960: Glenn Davis | 1964: Warren Cawley | 1968: David Hemery | 1972: John Akii-Bua | 1976: Edwin Moses | 1980: Volker Beck | 1984: Edwin Moses | 1988: Andre Phillips | 1992: Kevin Young | 1996: Derrick Adkins | 2000: Angelo Taylor | 2004: Félix Sánchez | 2008: Angelo Taylor | 2012: Félix Sánchez | 2016: Kerron Clement | 2020: Karsten Warholm | 2024: Rai Benjamin |
|