Antti Virmavirta
Antti Virmavirta | |
---|---|
Henkilötiedot | |
Syntynyt | 7. maaliskuuta 1959 (ikä 65) Harjavalta |
Ammatti | Näyttelijä |
Näyttelijä | |
Aktiivisena | 1985– |
Aiheesta muualla | |
IMDb | |
Elonet | |
[ Muokkaa Wikidatassa ] ![]() | |
Infobox OK |
Antti Juhani Virmavirta (s. 7. maaliskuuta 1959 Harjavalta) on suomalainen näyttelijä, joka on Helsingin kaupunginteatterin ohella näytellyt muissakin pääkaupunkiseudun teattereissa sekä esiintynyt useissa elokuvissa ja televisio-ohjelmissa.
Virmavirta valmistui teatteritaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta vuonna 1985. Samana vuonna hän näytteli pääosaa Televisioteatterin näytelmässä Oven ulkopuolella, joka kertoi kirjailija Wolfgang Borchertin omista sotakokemuksista itäsaksalaisen Fritz Bornemannin ohjaamana[1] Hänen muita teatteriroolejaan ovat Stanley Kowalskin rooli Veli-Matti Saikkosen ohjaamassa Viettelysten vaunussa (HKT, 1991), pääosa Jussi Parviaisen näytelmässä Moniminä (1994), Antonin Artaud’n esseeseen ”Korpit ja auringonkukka” perustuva monologinäytelmä Kuka murhasi van Goghin? (Tampereen teatterikesä 1996), Aleksanteri II Espoon kaupunginteatterin Aurorassa (2002), pääministeri Pekka Lahnanen Jari Tervon näytelmässä Koljatti (HKT, 2010) sekä Rauno de Tourvell Leea Klemolan ja Rosa-Maria Perän sovituksessa Christopher Hamptonin näytelmästä Vaarallisia suhteita (HKT, 2022).[2][3][4][5][6][7]
Virmavirran televisiotöihin kuuluu hänen ja Jari Salmen varaan rakennettu sketsisarja Pulkkinen, jota esitettiin Nelosella 1990- ja 2000-luvun vaihteessa kolmen tuotantokauden ja 35 jakson verran. Sen innoittamana tehtiin lyhytelokuva Pulkkinen – Don’t Push the River, ja vuonna 2001 julkaistiin myös uusia sketsejä sekä musiikkia sisältänyt Pulkkinen-CD.
Vuonna 2003 Virmavirta näytteli televisiosarjassa Rikospoliisi Maria Kallio roolinaan Mikke Sjöberg. Syksyllä 2005 Virmavirta näytteli MTV3-kanavan Firma-sarjassa ja vuonna 2011 elokuvassa Roskisprinssi. Vuonna 2008 tehdyssä historiallisessa draamasarjassa Piru ja peijooni Virmavirta esitti lähetystöneuvos Viktor Vladimirovia. Hänet nähtiin myös tv-sarjassa Ihan sama (2014) ja Ylen draamasarjassa Presidentti (2017).
Virmavirta on myös lukijana eri kustantajille äänikirjatuotannossa.
Virmavirta on naimisissa näyttelijä Minna Suurosen kanssa ja heillä on neljä lasta. Hänen setänsä on professori ja entinen päätoimittaja Jarmo Virmavirta.
Lähteet
- ↑ Kajava, Jukka: Oven ulkopuolella — vahva ja vaativa. Helsingin Sanomat, 28.11.1985, s. 47. Näköislehti (maksullinen).
- ↑ Kajava, Jukka: Viettelyksen vaunusta tuli kolmosen ratikka. Helsingin Sanomat, 28.9.1991, s. 26. Näköislehti (maksullinen).
- ↑ Harju, Hannu: Moniminä on runsaudensarvi. Helsingin Sanomat, 25.9.1994, s. 22. Näköislehti (maksullinen).
- ↑ Tekijähaku 'Antti Virmavirta' ilona.tinfo.fi. Viitattu 2.7.2024.
- ↑ Kajava, Jukka: Artaud, Anastasia ja Aleksej. Teatterikesässä kuljettiin historian tragedioista nykyisiin. Helsingin Sanomat, 15.8.1996, s. 29. Näköislehti (maksullinen).
- ↑ Mäkinen, Esa: Vanhasesta Lahnanen kaupunginteatterissa. Helsingin Sanomat, 1.10.2010, s. A6.
- ↑ Vaarallisia suhteita on villin mielikuvituksellinen päivitys tunnetusta klassikosta Helsingin kaupunginteatteri. 2022. Viitattu 2.7.2024.
Aiheesta muualla
- Antti Virmavirta Elonetissä.
- Antti Virmavirta Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
- Yle Elävä arkisto: Turkan lapset
- Antti Virmavirta Lukijana
|