Walter M-202
Walter M-202 | |
---|---|
![]() Walter M-202 | |
Typ | dvouválcový vzduchem chlazený dvoudobý pístový letecký motor |
Výrobce | Walter |
Konstruktér | ing. Jiří Vyčítal |
První rozběh | 1992 |
Hlavní použití | ultralehká letadla, závěsné kluzáky |
Vyrobeno kusů | 12 |
Výroba | 1994-2000 |
Další vývoj | M-204 (projekt) |
Walter M-202 byl pístový, letadlový, dvouválcový, dvoudobý vzduchem chlazený plochý motor s reduktorem a elektrickým nebo ručním spouštěčem. Byl vyráběn českou firmou Walter mezi lety 1994 až 2000. Motor byl určen pro pohon závěsných kluzáků a ultralehkých letadel v tažném i tlačném provedení. [1] Dvouválec s maximálním výkonem 48 kW měl být nejmenším typem z připravované nové řady pístových motorů pro všeobecné letectví.[2]
Vznik a vývoj
Předchozími dvouválcovými motory vyráběnými jinonickou továrnou byl invertní Walter A z roku 1946 a plochý, horizontální Walter Atom z roku 1934. Pro pohon ultralehkých a amatérských letadel se v 70. a 80. letech v Československu používaly upravené motory z automobilů Trabant a především rakouské Rotaxy. Po transformaci na akciovou společnost (1991) se v Jinonicích rozhodli obnovit vývoj a výrobu leteckých pístových motorů. V letech 1991-1994 byl kolektivem vedeným konstruktérem ing. Jiřím Vyčítalem vyvinut a odzkoušen motor M-202, který vznikl jako nová konstrukce na základě prototypu motoru M-30, původně navrženého VUT Brno,[3] určeného k sériové výrobě v jinonické továrně rozhodnutím GŘ VHJ Aero. Motor M-202 získal od Státní letecké inspekce typové osvědčení způsobilosti k leteckému provozu č. 94-10 dle předpisů L8/S a JAR 22H v listopadu 1994.[4] Celkem do roku 2000 bylo vyrobeno 12 motorů M-202.[5] Zkušenosti z vývoje a výroby motoru M-202 se měly stát základnou pro projektovaný motor Walter M-204.
Popis motoru
Plochý, horizontální dvoudobý dvouválec M-202 s protilehlými válci byl vybaven reduktorem otáček na principu páru jednoduchých čelních kol se šikmým ozubením. Reduktor byl na motoru umístěn v zadní části skříně mezi klikovým hřídelem a setrvačníkem, čímž bylo dosaženo abnormálně krátké stavební délky motoru a současně to mělo výhodu pro řešení torzního systému. Motor byl vybaven účinným tlumičem torzních kmitů v reduktoru.
Enormní tepelné namáhání pístů (v oblasti dna pístu až 420°C, v oblasti pístních kroužků 250°C) bylo sníženo použitím technologie plazmatického nástřiku vytvořením tepelné, cermetové bariéry s vrchním vrstvou na bázi stabilizovaného oxidu zirkoničitého (ZrO2).[6]
Motor byl vybaven magneto-elektrickým bezkontaktním zapalováním kondenzátorového typu (elektrický spouštěč z automobilu Fiat 126 P) a zdrojem stejnosměrného proudu. Každý válec byl vybaven samostatným karburátorem Bing. Palivové čerpadlo bylo vybaveno regulací tlaku paliva. Otáčky motoru byly kontrolovány elektronickým otáčkoměrem. Výfukový systém měl účinný tlumič hluku.[1] K zážehu směsi docházelo v obou válcích současně, což si vyžádalo i speciální konstrukci reduktoru otáček s tlumičem torzních kmitů, na kterou byl Ing. Jiřímu Vyčítalovi, Ing. Janu Součkovi a Ing. Oldřichu Javoříkovi udělen český patent č. 282940.[7] Řešení patentem se týkalo tlumení torzních kmitů u mechanických soustav s tuhými převody, a přenášejícím nerovnoměrný krouticí moment jako například soustava letecký pístový spalovací motor - reduktor - vrtule.[8]
Motor byl certifikován dle předpisu JAR 22H a dlouhodobou zkouškou ověřena doba do generální opravy na 400 provozních hodin. Program byl ale z rozhodnutí vedení podniku Walter a.s. a vlastníků v roce 2000 ukončen.[9]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c2/Orli%C4%8Dan_Ornis_M7_%2824934716965%29.jpg/220px-Orli%C4%8Dan_Ornis_M7_%2824934716965%29.jpg)
Použití
Motor byl použit na podnikovém, lehkém zemědělském letounu ZA-01 (J. Zimák/Agropodnik Zálší, OK-006) a na ultralightu MF-1 Vážka (OK-YUH 02). Provozován byl i na letounech Ornis M-7 (Orličan Choceň, OK-BUU-03), Aero Vodochody Hroch a MAT-20 (ConAir, OK-EUU 41 resp. OK-ZUH-05).[10]
Specifikace
Data dle[1][11][12]
Hlavní technické údaje
- Typ: pístový vzduchem chlazený, dvouválcový dvoudobý plochý motor
- Zdvihový objem motoru: 676 cm³ při vrtání 82 mm a zdvihu 64 mm
- Délka: 424 mm
- Šířka: 566 mm
- Výška: 426 mm
- Hmotnost suchého motoru (tj. bez příslušenství): 32 kg
Součásti
- Rozvod sání: řízen pístem
- Zapalování: magnetoelektrické, zdroj proudu 150 W-12V
- Příprava palivové směsi: 2 karburátory, palivové čerpadlo 20-40 kPa
- Mazací soustava: směs oleje a benzínu 1:50, stálá náplň oleje v reduktoru
- Chladicí soustava: chlazení vzduchem
- Vrtule: čtyřlistá dřevěná s pevným nastavením listů, smysl otáčení vlevo, max. 2350 ot/min
- Převod na vrtuli (reduktor): 1:2,676
Výkony
- Maximální vzletový výkon: 48 kW při 6300 ot/min
- Maximální trvalý výkon: 41 kW
- Maximální cestovní výkon: 31 kW
- Spotřeba paliva při cest. režimu: 10-16 l/h, oktanové číslo min. 96
Galerie
- Walter M-202
- Walter M-202
- Walter M-202
Odkazy
Reference
- ↑ a b c VYČÍTAL, Jiří. Walter M-202. Letectví & kosmonautika. 1994-09-01, roč. 70, čís. 18, s. 1389–1391 (19–21). Dostupné online.
- ↑ KUBEŠ, Tomáš. Letecký průmysl nepředvede letos mnoho novinek [online]. Praha: Economia, 1995-01-05 [cit. 2023-11-07]. Dostupné online.
- ↑ JAROŠ, Karel Ing., CSc. Letadlové motory M-10 a M-30. Letectví & kosmonautika. 1987-04-21, roč. 61, čís. 8, s. 292–294 (12–14). Dostupné online.
- ↑ Akciová společnost Motorlet Jinonice obdržela osvědčení o způsobilosti motoru Walter M202. Letectví & kosmonautika. 1994-12-22, roč. 70, čís. 26, s. 2042 (16). Dostupné online.
- ↑ Počty prodaných motorů Walter [online]. Praha - Jinonice: Walter Jinonice, 2009 [cit. 2023-11-07]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2019-07-27.
- ↑ TOŠNAR, Libor. Žárové nástřiky. Profily. SIAD Czech, 2011-03, roč. 8, čís. 1, s. 4–7.
- ↑ DITTMAYER, Antonín. Podnikatelská historie společnosti Walter [online]. Praha - Jinonice: Walter Jinonice, 1996 [cit. 2023-11-07]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2019-08-03.
- ↑ Patentový spis 282 940 [online]. Praha: Úřad průmyslového vlastnictví, 1997-09-25 [cit. 2023-11-07]. Dostupné online.
- ↑ DITTMAYER, Antonín. Podnikatelská historie společnosti Walter [online]. Praha: Walter Jinonice, 2008 [cit. 2023-11-27]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2019-08-03.
- ↑ BLATNÝ, Jiří ing. Walter - historie a současnost. Letectví & kosmonautika. 1996-10, roč. 72, čís. 20, s. 1288–1291 (24–27). Dostupné online.
- ↑ PALIGA, Janko. M202 A [online]. Nelahozeves: valka.cz, 2017-09-27 [cit. 2023-11-07]. Dostupné online.
- ↑ Příručka pro provoz M-202 (č. 0982701). 1. vyd. Praha: Walter Jinonice, 1998. 4 s.
Související články
- A.S. Walter
- Walter A
Literatura
- VISLOV I.P. Konstrukce lehkých a ultralehkých letadel. Samara: Federální agentura pro vzdělávání, 2005, 112 s., S. 80-81
- KOCÁB, Jindřich., ADAMEC, Josef. Letadlové motory. Vyd. 2. Praha: Corona, 2008, 184 s. ISBN 978-80-86116-54-9.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Walter M-202 na Wikimedia Commons
- Walter Jinonice
Letecké motory Walter | |
---|---|
Hvězdicové motory s vrtáním 105 mm | |
Hvězdicové motory s vrtáním 135 mm | |
Hvězdicové motory s vrtáním 165 mm | |
Čtyřválcové řadové motory | |
Šestiválcové řadové motory | |
Dvanáctiválcové vidlicové motory | |
Ploché a ostatní motory | |
Proudové motory | |
Turbovrtulové motory | |
Licenční hvězdicové motory | |
Licenční dvouhvězdicové motory | |
Licenční řadové motory | |
Licenční vidlicové motory | |
Licenční proudové motory |