Vriesův průliv
Vriesův průliv | |
---|---|
![]() Průliv na mapě Kurilských ostrovů | |
Maximální hloubka | 1300 m |
Šířka | 40 km |
Délka | 30 km |
Zeměpisné souřadnice | 45°30′20″ s. š., 149°10′36″ v. d. |
Sousední celky | Ochotské moře Tichý oceán |
Světadíl | Asie |
Stát | Rusko![]() |
![]() ![]() Vriesův průliv |
Vriesův průliv (rusky Пролив Фриза) je úžina v Tichém oceánu, která odděluje dva z hlavních Kurilských ostrovů. Nachází se mezi severovýchodním koncem ostrova Iturup a jihozápadním výběžkem ostrova Urup. Průliv spojuje Ochotské moře s Tichým oceánem. Nachází se v ruských teritoriálních vodách, spadá do Sachalinské oblasti.
Geografie
Průliv dosahuje délky cca 30 km a minimální šířky cca 40 km. Maximální hloubka je 1300 m. Pobřeží průlivu je strmé a skalnaté.
Slanost vody v průlivu se pochybuje od 33,0 do 34,3 ‰.
V severní části průlivu se nachází Bajdaročnaja zátoka a záliv Ščukina. Do průlivu padají vody z vodopádu Ilja Muromec, což je jeden z nejvyšších ruských vodopádů.[1]
Průměrný příliv podél břehů průlivu je 1 m. V chladném období průliv nezamrzá, ale od února do března se v něm objevují plovoucí ledové kry.[2]
Historie
Průliv byl objeven nizozemským mořeplavcem Maartenem Gerritszem de Vriesem v roce 1643 a po svém objeviteli získal i jméno. De Vries mylně považoval ostrov Iturup za severovýchodní cíp Hokkaida a ostrov Urup za součást amerického kontinentu.[3]
V roce 1855 byla podepsána tzv. Šimodská dohoda mezi Ruskem a Japonskem, která definovala Vriesův průliv jako hranici mezi oběma zeměmi. V roce 1875 se celé Kurilské ostrovy staly součástí Japonska a úžina přestala být hranicí. Po obsazení Kurilských ostrovů Sovětským svazem v roce 1945 je na japonských mapách průliv opět veden jako hraniční čára.
Využití
S hloubkou 1300 m je Vriesův průliv jedním z dopravních uzlů při plavbě z Ochotského moře do Tichého oceánu.
Odkazy
Reference
V tomto článku byly použity překlady textů z článků Пролив Фриза na ruské Wikipedii a 択捉水道 na japonské Wikipedii.
- ↑ Арсеев Г., Бровко П. Реки прыгают в океан. Владивосток: Океан и человек, 1984.
- ↑ STOB, Tomas Hnilica, XProduction s r o. Výzva WF – 24. den – zastavení. www.stobklub.cz [online]. [cit. 2022-11-05]. Dostupné online.
- ↑ THE 17TH AND 18TH CENTURIES. sakhalin.ru [online]. 2008-03-25 [cit. 2022-11-05]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2008-03-25.