Tobská katastrofa
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d9/Tobaeruption.png/220px-Tobaeruption.png)
Přibližně před 75 000 lety došlo v Indonésii na ostrově Sumatra ke gigantické erupci supervulkánu Toba. Množství vyvržené horniny činilo kolem 2800 km³, současně bylo vyvrženo okolo 3300 megatun aerosolu kyseliny sírové[1] do stratosféry. Další výbuchy mohly následovat i po několika tisících let.[2] Erupce mohla způsobit zkázu globálních rozměrů a poslední větší globální vymírání.[3] Některé archeologické nálezy tomu nenasvědčují.[4] Jde tak o kontroverzní teorii.
Erupce
Erupce supervulkánu Toba byla nejsilnější erupcí za několik milionů let.[zdroj?] Před 840 tisíci lety soptil vulkán Toba srovnatelně s jeho erupcí před 75 tisíci lety.[5] Tato erupce před 75 tisíci lety (stupně VEI 8) nastala v probíhající poslední době ledové a způsobila další zhoršení klimatických podmínek. Celosvětově se dočasně údajně ochladilo až o 5 °C a výrazně začaly růst polární ledovce, což způsobilo výrazné ochlazení zejména v oblastech vyšších severních šířek. Nicméně některé numerické modely naznačují, že exploze mohla způsobit globální pokles teploty o 5 až 15 °C a navození stavu sopečné zimy podobné nukleární zimě.[1] Některé zase uvádějí za realistický pokles pouze o 1 °C.[6] Spíše šlo o krátkodobý výkyv teplot, protože není zaznamenána změna klimatu v škále roků.[7][8] Bill Rose a Craig Chesner z Michiganské technologické univerzity vyvodili, že celkové množství vyvrženého materiálu bylo asi 2 800 km³ - zhruba 2000 km³ teklo v podobě lávy po povrchu, a kolem 800 km³, spadlo jako sopečný popel, zejména západním směrem od vulkánu. Pyroklastické proudy z erupce dosáhly vzdálenosti až 200 km od vulkánu a úplně zničily oblast 20 000 km² (odpovídající čtvrtině území České republiky).
Jižní Asie se pokryla 15cm vrstvou popela, což mělo nedozírné následky pro místní faunu a floru.[9] Území přilehlé k Tobě, sahající na západ k Indii a na východ k Malajsii, bylo v okruhu cca 1 000 km místy pokryto popelem do výšky 6 až 9 m. Sopečné sklo bylo nalezeno 9000 km daleko.[10] Dále bylo vyvrženo přibližně 6 000 milionů tun oxidu siřičitého, který se v oblacích proměnil na kyselinu siřičitou v množství přibližně 10 000 milionů tun, což způsobilo velmi silné kyselé deště po celé planetě, decimující vše živé.[zdroj?]
Pro většinu živočišných a rostlinných druhů v jihovýchodní Asii údajně znamenala erupce Toby rychlé vymření. Následné předpokládané globální hromadné vymírání je posledním větším vymíráním zaznamenaným v historii planety. Podle starší teorie byl do té doby slibně se rozvíjející lidský druh zdecimován na posledních 5000 až 10 000 jedinců.[11] Na druhou stranu přežili jen ti nejsilnější a přeživší jedinci byli výbornou genetickou základnou pro nové rozšíření lidské rasy. Některé studie toto však popírají,[12][13] podle Michaela Petraglii z Cambridgeské univerzity nálezy kamenných nástrojů v Indii dokládají, že život lidí nebyl erupcí narušen.[14][15] Klima planety se brzy začalo vracet do normálu. Příznivý vývoj byl ale přerušen před asi 26 tisíci lety výbuchem dalšího supervulkánu (Oruanui na Novém Zélandu), což vedlo k opětovnému ochlazení a prodloužení posledního glaciálu do doby před 12 tisíci lety.
Toba v současnosti
Celá kaldera se vlivem erupce propadla a na jejím místě vzniklo velké jezero, které nese název Toba a podle kterého je supervulkán pojmenován. Jde o největší jezero na ostrově a vůbec největší sopečné kráterové jezero na Zemi. Má rozlohu 1130 km². Je 100 km dlouhé a 30 km široké. Dosahuje maximální hloubky 529 m. Objem vody činí 240 km³. Leží v nadmořské výšce 911 m.
Odkazy
Reference
- ↑ a b PARFITT, Elisabeth A.; WILSON, Lionel. Fundamentals of Physical Volcanology. [s.l.]: Blackwell Publishing company, 2009. Dostupné online. ISBN 978-0-63205443-5. Kapitola Volcanoes and climate: Satellite monitoring of climate change after volcanic eruptions, s. 185. (anglicky)
- ↑ MUCEK, Adonara E.; DANIŠÍK, Martin; DE SILVA, Shanaka L.; MIGGINS, Daniel P.; SCHMITT, Axel K.; PRATOMO, Indyo; KOPPERS, Anthony. Resurgence initiation and subsolidus eruption of cold carapace of warm magma at Toba Caldera, Sumatra. S. 185. Communications Earth & Environment [online]. 2021-12. Roč. 2, čís. 1, s. 185. Dostupné online. DOI 10.1038/s43247-021-00260-1. (anglicky)
- ↑ Archivovaná kopie. www.smisene.webzdarma.cz [online]. [cit. 2011-02-18]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2010-04-24.
- ↑ MARSHALL, Michael. Supervolcano eruptions may not be so deadly after all. newscientist.com [online]. 2013-04-29 [cit. 2021-10-20]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ The magnitude and impact of the Youngest Toba Tuff super-eruption. www.frontiersin.org [online]. [cit. 2023-08-31]. Dostupné online.
- ↑ OPPENHEIMER, Clive. Limited global change due to the largest known Quaternary eruption, Toba ≈74kyr BP?. S. 1593–1609. Quaternary Science Reviews [online]. 2002-08. Roč. 21, čís. 14–15, s. 1593–1609. Dostupné online. DOI 10.1016/S0277-3791(01)00154-8. (anglicky)
- ↑ ROBOCK, Alan; AMMANN, Caspar M.; OMAN, Luke; SHINDELL, Drew; LEVIS, Samuel; STENCHIKOV, Georgiy. Did the Toba volcanic eruption of ∼74 ka B.P. produce widespread glaciation?. S. D10107. Journal of Geophysical Research [online]. 2009-05-27. Roč. 114, čís. D10, s. D10107. Dostupné online. DOI 10.1029/2008JD011652. (anglicky)
- ↑ JACKSON, Lily J.; STONE, Jeffery R.; COHEN, Andrew S.; YOST, Chad L. High-resolution paleoecological records from Lake Malawi show no significant cooling associated with the Mount Toba supereruption at ca. 75 ka. S. 823–826. Geology [online]. 2015-09. Roč. 43, čís. 9, s. 823–826. Dostupné online. DOI 10.1130/G36917.1. (anglicky)
- ↑ MIHULKA, Stanislav. Erupce supervulkánu Toba před 73 tisíci lety odlesnila Indii. osel.cz [online]. 2009-12-19 [cit. 2021-10-20]. Dostupné online.
- ↑ Humans thrived in South Africa through the Toba super-volcanic eruption about 74,000 years ago. phys.org [online]. 2018-03-12 [cit. 2021-10-20]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Supervolcanoes. www.bbc.co.uk [online]. BBC - Science & Nature - Horizon, 2000 [cit. 2017-12-31]. Dostupné online.
- ↑ HAWKS, John. The so-called Toba bottleneck didn’t happen. johnhawks.net [online]. 2018-02-09 [cit. 2021-10-20]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ YOST, Chad L.; JACKSON, Lily J.; STONE, Jeffery R.; COHEN, Andrew S. Subdecadal phytolith and charcoal records from Lake Malawi, East Africa imply minimal effects on human evolution from the ∼74 ka Toba supereruption. S. 75–94. Journal of Human Evolution [online]. 2018-03. Roč. 116, s. 75–94. Dostupné online. DOI 10.1016/j.jhevol.2017.11.005. (anglicky)
- ↑ HAWKS, John. At last, the death of the Toba bottleneck. johnhawks.net [online]. 2007-07-05 [cit. 2021-10-20]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ SANDERSON, Katharine. Super-eruption: no problem?. S. news070702–15. Nature [online]. 2007-07-05. S. news070702–15. Dostupné online. DOI 10.1038/news070702-15. (anglicky)
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Tobská katastrofa na Wikimedia Commons
- Toba Volcano, by George Weber Archivováno 22. 4. 2011 na Wayback Machine.