Třída Admirable
Třída Admirable | |
---|---|
![]() USS Admirable (AM-136) | |
Obecné informace | |
Uživatelé | Námořnictvo Spojených států amerických Dominikánské námořnictvo Námořnictvo Čínské republiky Filipínské námořnictvo Námořnictvo Vietnamské republiky Námořnictvo Korejské republiky Mexické námořnictvo Myanmarské námořnictvo Sovětské námořnictvo Vietnamské lidové námořnictvo |
Typ | minolovka |
Lodě | 123 |
Osud | aktivní (2016) |
Předchůdce | třída Auk |
Nástupce | třída Agile |
Technické údaje | |
Výtlak | 650 t (standardní) 795–900 t (plný)[1] |
Pohon | 2 diesely |
Rychlost | 15 uzlů |
Posádka | 104 |
Výzbroj | 1× 76mm kanón 4× 40mm kanón (2×2) 6× 20mm kanón (6×1) 4 vrhače, 2 skluzavky 1 Hedgehog |
Třída Admirable byla třída oceánských minolovek Námořnictva Spojených států amerických z doby druhé světové války. Používány byly také jako hlídková a eskortní plavidla. Celkem bylo postaveno 123 minolovek této třídy. Jednalo se o nejpočetnější třídu amerických druhoválečných minolovek, která tvořila více než polovinu minolovek amerického námořnictva.[2] Během druhé světové války jich bylo 34 zapůjčeno SSSR. Později byla nadbytečná plavidla poskytována námořnictvům amerických spojenců.[3] Uživateli třídy se mimo SSSR staly Čínská republika, Dominikánská republika, Filipíny, Jižní Vietnam, Korejská republika, Mexiko, Myanmar a Vietnam. Naprostá většina již byla vyřazena. Dle databáze Worldwarships ve službě zůstávají filipínská Magat Salamat (PS-20), mexická Aldebaran (BE02), myanmarská Yan Gyi Aung (M42) a dominikánská Prestol Botello (C454).[4]
Stavba
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8e/Notable_%28AM_267%29.jpg/220px-Notable_%28AM_267%29.jpg)
Třída Admirable byla stavěna v letech 1942–1945. Postaveno jich bylo celkem 123 kusů, přičemž stavba dalších 94 byla zrušena v letech 1942–1945.[2][5]
Konstrukce
Plavidla byla navržena jako jednoduché low-end řešení s nízkou cenou a přijatelnými výkony. Byly schopné ničit klasické i akustické miny, přičemž díky poměrně silné výzbroji mohly být nasazeny i jako eskortní plavidla.[2] Plavidla byla vyzbrojena jedním 76mm kanónem, čtyřmi 40mm kanóny Bofors, šesti 20mm kanóny Oestlikon. K napadání ponorek nesly čtyři vrhače a dvě skluzavky hlubinných pum a dále jeden salvový vrhač hlubinných pum Hedgehog. Pohonný systém tvořily dva diesely ALCO s celkovým výkonem na šroubu 3420 hp. Nejvyšší rychlost dosahovala 15 uzlů.[1]
Uživatelé
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/11/Quest_%28AM_281%29.jpg/220px-Quest_%28AM_281%29.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1d/BRP_MAGAT_SALAMAT.jpg/220px-BRP_MAGAT_SALAMAT.jpg)
- Námořnictvo Spojených států amerických – zakoupilo celkem 123 minolovek této třídy.[3]
- Dominikánské námořnictvo – v roce 1959 získalo minolovky USS Skirmish (AM-303) a USS Signet (AM-302), sloužící jako Separación (později přejmenována Prestol Botello) a Tortuguero.[3][6]
- Námořnictvo Čínské republiky – v letech 1945–1948 získalo celkem 17 minolovek této třídy.[3]
- Filipínské námořnictvo – v roce 1948 získalo minolovky Pag-asa a Samar, původně USS Quest (AM-281) a USS Project (AM-278).[3] Pag-asa byla v letech přestavěna na prezidentskou jachtu Mount Samat.[7]
- Námořnictvo Vietnamské republiky – v letech 1962–1963 získalo čtyři minolovky této třídy, které roku 1970 doplnila pátá.[3] Plavidla sloužila k hlídkování a bylo z nich odstraněno minolovné vybavení. Nesla výzbroj jednoho 76mm kanónu, dvou 40mm kanónů Bofors a osmi 20mm kanónů Oerlikon.[8] Po pádu severního Vietnamu dvě plavidla unikla do zahraničí a dvě ukořistilo Vietnamské lidové námořnictvo, které je zařadilo do služby jako fregaty a provozovalo nejméně do 90. let 20. století.
- Námořnictvo Korejské republiky – v letech 1967–1973 získalo čtyři plavidla této třídy, která měla upravenou výzbroj a byla klasifikována jako korvety. Vyřazeny byly v 80. letech 20. století.[9]
- Vietnamské lidové námořnictvo – po pádu Jižního Vietnamu roku 1975 ukořistilo dvě plavidla třídy Admirable a zařadilo je do služby jako fregaty Kỳ Hoà (HQ-05, ex T-9) a Hà Hồi (HQ-07, ex T-13). Provozovalo nejméně do 90. let 20. století.[10]
- Mexické námořnictvo – v letech 1962–1963 získalo celkem 21 minolovek této třídy.[3]
- Myanmarské námořnictvo – roku 1967 získalo minolovku USS Creddock (AM-356). Plavidlo mělo upravenou výzbroj a bylo zařazeno jako korveta Yan Gui Aung (PCE-42).[3][11]
- Sovětské námořnictvo – v letech 1943–1949 bylo SSSR v rámci Lend-Lease zapůjčeno celkem 34 minolovek této třídy.[3] V SSSR byly označeny jako typ Staršij lejtěnant Lekarjev.[12] SSSR zapůjčené minolovky nikdy nevrátilo.[2]
- Soukromí uživatelé – 10 vyřazených minolovek bylo prodáno civilním uživatelům.[4] Například USS Density (AM-218) byla roku 1955 prodána do Řecka jako obchodní loď. Od roku 1964 byla společností Texas Consortium používána jako pirátský rádiový vysílač M/V Galaxy plovoucí u anglického pobřeží.[13]
Operační služba
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4d/Uss_pirate_sinking_3.jpg/220px-Uss_pirate_sinking_3.jpg)
Minolovky byly nasazeny v druhé světové válce, korejské válce a vietnamské válce. Za druhé světové války byla ztracena americká minolovka USS Salute (AM-294), která se 8. června 1945 severně od Bornea potopila na mině. Za bojovou ztrátu lze považovat USS Spectacle (AM-305), která po těžkém poškození japonským kamikaze již nebyla opravena.[5] Dalších pět minolovek za druhé světové války ztratilo sovětské námořnictvo. T-114 (ex Alchemy) a T-118 (ex Armada) byly 12. srpna 1944 při doprovodu konvoje BD-5 v Karském moři torpédovány německou ponorkou U 365.[5] Minolovka T-120 (ex Assail) byla dne 24. září 1944 ve Východosibiřském moři torpédována ponorkou U 739.[5] T-278 (ex Indicative) v květnu 1945 najela u korejského pobřeží na minu.[5] T-279 (ex Palisade) se 15. srpna 1945 potopila na mině.[5]
Během korejské války byly ztraceny americké minolovky USS Pirate (AM-275) a USS Pledge (AM-277), které se 12. října 1950 u Wonsanu potopily kvůli minám.[3]
Minolovka námořnictva Čínské republiky Jung-čchang (ex Refresh) byla 14. listopadu 1965 potopena dělovými čluny Námořnictva Čínské lidové osvobozenecké armády.[14]
Jihovietnamská fregata Nhut Tao (ex Serene) byla 19. ledna 1974 potopena námořnictvem Čínské lidové republiky v bitvě u Paracelských ostrovů.[8][15]
Dochovaná plavidla
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5f/USS_Inaugural_01AUG2012.jpg/220px-USS_Inaugural_01AUG2012.jpg)
- USS Hazard (AM-240) od roku 1971 slouží jako muzejní loď ve městě Omaha.[16]
- USS Inaugural (AM-242) od roku 1968 vystavena v St. Louis jako muzejní loď. Dne 1. srpna 1993 se během povodní na řece Mississippi utrhla a převrátila, od té doby čeká na sešrotování.[17]
Odkazy
Reference
- ↑ a b AM-136 Admirable - Specifications [online]. Globalsecurity.org, rev. 2011-07-22 [cit. 2016-03-08]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ a b c d AM-136 Admirable [online]. Globalsecurity.org, rev. 2011-07-22 [cit. 2016-03-08]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ a b c d e f g h i j HRBEK, Ivan; HRBEK, Jaroslav. Loďstva států účastnících se druhé světové války. Praha: Naše vojsko, 1994. ISBN 80-206-0245-3. S. 181–183.
- ↑ a b Class Admirable Fleet Minesweeper [online]. Worldwarships.com/ [cit. 2016-03-08]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2016-02-28. (anglicky)
- ↑ a b c d e f AM-136 Admirable - Ship list [online]. Globalsecurity.org, rev. 2011-07-22 [cit. 2016-03-08]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ PEJČOCH, Ivo; NOVÁK, Zdeněk; HÁJEK, Tomáš. Válečné lodě 5 – Amerika, Austrálie, Asie od roku 1945. Praha: Naše vojsko, 1994. ISBN 80-206-0414-6. S. 190. [Dále jen Pejčoch, Novák a Hájek (1994)]
- ↑ Pejčoch, Novák a Hájek (1994), s. 264.
- ↑ a b Pejčoch, Novák a Hájek (1994), s. 348.
- ↑ Pejčoch, Novák a Hájek (1994), s. 315.
- ↑ Pejčoch, Novák a Hájek (1994), s. 351.
- ↑ Pejčoch, Novák a Hájek (1994), s. 245.
- ↑ PEJČOCH, Ivo; NOVÁK, Zdeněk; HÁJEK, Tomáš. Válečné lodě 4. Praha: Naše vojsko, 1993. 159 s. ISBN 80-206-0357-3.
- ↑ Density (MSF-218) ex-AM-218 [online]. Navsource.org [cit. 2016-03-08]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Refresh (AM 287) [online]. Navsource.org [cit. 2016-03-08]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Serene (MSF 300) ex-AM-300 [online]. Navsource.org [cit. 2016-03-08]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Hazard (MSF-240) ex-AM-240 [online]. Navsource.org [cit. 2016-03-08]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ U.S.S. Inaugural (AM-242) [online]. National Park Service [cit. 2016-03-08]. Dostupné online. (anglicky)
Literatura
- PEJČOCH, Ivo; NOVÁK, Zdeněk; HÁJEK, Tomáš. Válečné lodě 5 – Amerika, Austrálie, Asie od roku 1945. Praha: Naše vojsko, 1994. ISBN 80-206-0414-6. S. 223.
- PEJČOCH, Ivo; NOVÁK, Zdeněk; HÁJEK, Tomáš. Válečné lodě 6 – Afrika, Blízký východ a část zemí Evropy po roce 1945. Praha: Ares, 1994. ISBN 80-86158-02-0. S. 389.
- PEJČOCH, Ivo; NOVÁK, Zdeněk; HÁJEK, Tomáš. Válečné lodě 7 – Druhá část zemí Evropy po roce 1945. Praha: Ares, 1998. ISBN 80-86158-08-X. S. 353.
- PEJČOCH, Ivo. Válečné lodě 8 – Námořnictva na přelomu tisíciletí. Praha: Ares, 2008. ISBN 80-86158-15-2. S. 455.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu třída Admirable na Wikimedia Commons