Michał Kleofas Ogiński
Michał Kleofas Ogiński | |
---|---|
![]() | |
Narození | 25. září 1765 Guzów |
Úmrtí | 15. října 1833 (ve věku 68 let) Florencie |
Místo pohřbení | Santa Croce |
Bydliště | Nizozemsko (1790–1791) Paříž (Desetiletí od 1790 – 1802) Spojené království (1791–1793) Litevské velkoknížectví (1793–1794) Konstantinopol (od 1794) Zaliessie (od 1802) Petrohrad (od 1810) Vilnius (od 1817) Itálie (od 1823) Florencie (do 1833) |
Povolání | hudební skladatel, diplomat, politik a ministr |
Ocenění | Řád bílé orlice Řád sv. Stanislava |
Choť | Izabela Lasocka (od 1789) Maria de Nériová (od 1802) |
Děti | Amelia Załuská Ireneusz Kleofas Ogiński Franciszek Ksawery Ogiński Emma Ogińska ![]() Q126896181 |
Rodiče | Andrzej Ignacy Ogiński[1] a Michał Kazimierz Ogiński[2] a Paula Szembeková |
Rod | Ogińští |
Příbuzní | Gabriel Ogiński (synovec)[3] Emma Ostaszewská, Michał Karol Załuski, Karol Załuski, Ireneusz Załuski a Stanisław Maria Załuski (vnoučata) |
Funkce | mečník Litevského velkoknížectví (1789–1793) pokladník Litevského velkoknížectví (1793–1795) |
Podpis | ![]() |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Michał Kleofas Ogiński (25. září 1765, Guzów – 15. říjen 1833, Florencie) byl polský hudební skladatel, diplomat a politik. Tvořil zejména klavírní skladby (polonézy, mazurky). Známý je i jeho spis Listy o muzyce.[4] Za osobnost svých dějin ho považují jak Poláci, tak Litevci i Bělorusové.[5]
Pocházel z velmi vlivné šlechtické rodiny. Byl velvyslancem Polsko-litevské unie v Británii a Nizozemsku. Byl též běloruským poslancem. Zúčastnil se Kościuszkova povstání, kvůli čemuž musel odejít ze země. Roku 1794 emigroval do Itálie, pokračoval však v diplomatické činnosti pro polskou exilovou komunitu. Roku 1802 se vrátil do Polska. Zemřel však v Itálii, kde má i hrob ve florentském kostele Santa Maria Novella.[6]
Jeho nejznámější skladbou je polonéza Pożegnanie Ojczyzny (Sbohem vlasti), známá též jako Polonaise in A minor či Les Adieux, kterou napsal v emigraci. Skladba je považována za předzvěst romantismu.[7]
Odkazy
Reference
- ↑ Dostupné online.
- ↑ Catalog of the German National Library. Dostupné online. [cit. 2024-07-20].
- ↑ Огинский. In: Riemannův hudební slovník.
- ↑ http://www.cojeco.cz/index.php?detail=1&id_desc=67272&title=Ogi%F1ski&s_lang=2
- ↑ http://www.belarus.by/en/about-belarus/famous-belarusians
- ↑ www.usc.edu [online]. [cit. 2015-04-15]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2011-08-05.
- ↑ Don Michael Randel, The Harvard Bibliographical Dictionary of music, Cambridge University Press, 1996, s. 649.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Michał Kleofas Ogiński na Wikimedia Commons