Laj Čching-te
Laj Čching-te | |
---|---|
![]() | |
8. prezident Čínské republiky | |
Úřadující | |
Ve funkci od: 20. května 2024 | |
Viceprezidentka | Siao Mej-čchin (zvolená) |
Předchůdce | Cchaj Jing-wen |
12. viceprezident Čínské republiky | |
Ve funkci: 20. května 2020 – 20. května 2024 | |
Prezident | Cchaj Jing-wen |
Předchůdce | Čchen Ťien-žen |
18. předseda Demokratické pokrokové strany | |
Úřadující | |
Ve funkci od: 18. ledna 2023 | |
Předchůdce | Čchen Čchi-maj (zastupující) |
29. premiér Čínské republiky | |
Ve funkci: 8. září 2017 – 14. ledna 2019 | |
Prezident | Cchaj Jing-wen |
Předchůdce | Lin Čchüan |
Nástupce | Su Čen-čchang |
1. starosta Tchaj-nanu | |
Ve funkci: 25. prosince 2010 – 7. září 2017 | |
Zástupce | Su Che-čchun |
Předchůdce | Su Tchien-cchaj |
Nástupce | Li Meng-jen (zastupující) |
Člen Legislativního dvora | |
Ve funkci: 1. února 1999 – 25. prosince 2010 | |
Volební obvod | Tchaj-nan 2 Město Tchaj-nan |
Stranická příslušnost | |
Členství | Demokratická pokroková strana (od 1994) |
Narození | 6. října 1959 (64 let) Nová Tchaj-pej, Tchaj-wan ![]() |
Choť | Wu Mej-ťu (od 1986) |
Děti | 2 |
Alma mater | Národní tchajwanská univerzita (BS) Národní univerzita Čcheng-kung (BMed) Harvardova univerzita (MPH) |
Profese | politik a lékař |
Commons | William Lai |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Laj Čching-te (čínsky: 賴清德, chan-ju pchin-jin: Lài Qīngdé, tchung-jung pinyin: Lài Cing-dé, Wade-Giles: Lai4 Ch’ing1-te2, ču-jin fu-chao: ㄌㄞˋ ㄑㄧㄥ ㄉㄜˊ; * 6. října 1959, Nová Tchaj-pej[1][2][3]), také známý jako William Laj, je tchajwanský politik a bývalý lékař, který v současnosti od 20. května 2024 působí jako 8. prezident Tchaj-wanu. Je třetím členem Demokratické pokrokové strany (DPP), který se ujal úřadu prezidenta, a také třetím úřadujícím viceprezidentem Tchaj-wanu, který se stal dalším prezidentem, a prvním z nich, který se úřadu ujal prostřednictvím volby místo okamžitého nástupnictví po smrti předchozího prezidenta. Od roku 2023 také působí jako předseda DPP.
Laj se narodil do dělnické rodiny v okrese Tchaj-pej. Vystudoval rehabilitaci a veřejné zdraví na univerzitách v Tchaj-peji a v roce 2003 získal magisterský titul na Harvardově univerzitě. Po působení ve funkci předsedy Národní asociace pro podporu lékařů, kandidoval v roce 1996 ve volbách do Legislativního dvora a získal křeslo zastupující město Tchaj-nan. Poté, co byl čtyřikrát po sobě znovuzvolen do Legislativního dvora, kandidoval v roce 2010 na starostu Tchaj-nanu. Laj vyhrál a následně sedm let sloužil jako starosta. V září 2017 prezidentka Cchaj Jing-wen oznámila, že Laj nahradí odcházejícího premiéra Lin Čchüana. Mezi lety 2020 až 2024 působil jako viceprezident.
Dne 24. listopadu 2018 oznámil svůj úmysl odstoupit z premiérského úřadu poté, co Demokratická pokroková strana (DPP) utrpěla velkou porážku v místních volbách, a dne 14. ledna 2019 po složení přísahy svého nástupce Su Čen-čchanga úřad opustil.[4][5] Laj vyzval Cchaj v prezidentských primárkách Demokratické progresivní strany v roce 2019 a po porážce sloužil jako její kandidát na viceprezidenta v prezidentských volbách na Tchaj-wanu v roce 2020, ve kterých zvítězili.[6][7] V dubnu 2023 byl Demokratickou pokrokovou stranou nominován na prezidenta a v roce 2024 byl zvolen 40,05 % hlasů.
Sám sebe popisuje jako „pragmatického zastánce tchajwanské nezávislosti“ a upřednostňuje zachování současného statutu quo, pokud jde o politický status Tchaj-wanu, přičemž argumentuje tím, že Tchaj-wan je již nezávislý, a posilování vztahů se Spojenými státy americkými a dalšími liberálními demokraciemi.
Mládí a kariéra
Laj se narodil 6. října 1958 do dělnické rodiny ve Wan-li, venkovském pobřežním městě na severu okresu Tchaj-pej (nyní Nová Tchaj-pej).[8] Jeho otec zemřel 8. ledna 1960 na otravu oxidem uhelnatým při práci v uhelných dolech ve Wan-li.[9][10] Jeho matka ho a jeho pět sourozenců vychovávala jako samoživitelka.[11][12]
Základní školní docházku absolvoval v Tchaj-peji. Studoval jak na Národní univerzitě Čcheng-kung v Tchaj-nanu, tak na Národní tchajwanské univerzitě v Tchaj-peji, kde se specializoval na rehabilitaci.[8] Poté získal magisterský titul na Harvard School of Public Health v oboru veřejného zdraví[8] a absolvoval stáž v Národní univerzitní nemocnici Čcheng-kung. Stal se expertem na poškození míchy a sloužil jako národní konzultant pro taková zranění.
Legislativní kariéra
Po působení v podpůrném týmu neúspěšného kandidáta na guvernéra provincie Tchaj-wan Čchen Ting-nana v roce 1994, se rozhodl sám vstoupit do politiky. Další příležitostí pro zvolení do národního orgánu byly v roce 1996 volby do Národního shromáždění, kde získal křeslo zastupující město Tchaj-nan. Poté se připojil k frakci Nový příliv a v roce 1998 kandidoval ve volbách do Legislativního dvora, kde zastupoval Demokratickou progresivní stranu ve druhém okrsku města Tchaj-nan.[8][13] V těchto volbách byl úspěšný a následně byl třikrát znovu zvolen v letech 2001, 2004 a 2008. Jako zákonodárce působil celkem 11 let a nevládní organizace Citizen Congress Watch se sídlem v Tchaj-peji mu čtyřikrát za sebou udělila titul „Nejlepší zákonodárce“.[14]
Starosta Tchaj-nanu (2010–2017)
S reorganizací obcí na Tchaj-wanu v roce 2010 byly město Tchaj-nan a okres Tchaj-nan sloučeny do jediné obce s názvem Tchaj-nan. Poté, co byl úspěšně vybrán v primárkách Demokratické pokrokové strany (DPP) v lednu 2010,[15] kandidoval jako její kandidát ve volbách starosty dne 27. listopadu 2010 a se ziskem 60,41 % porazil kandidáta Kuomintangu Kchuo Tchien-cchaj.[16][17] Do funkce nastoupil 25. prosince 2010.
Znovu kandidoval dne 29. listopadu 2014 proti Chuang Siou-šuang z Kuomintangu. Laj neplánoval mnoho aktivit a rozhodl se soustředit na starostovské povinnosti.[18] Volby nakonec vyhrál o 45 procentních bodů.[19]
Jako starosta odstoupil v září 2017 poté, co byl jmenován premiérem.[20] V této funkci ho vystřídal Li Meng-jen.
Premiér (2017–2019)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/05/%E8%87%BA%E7%81%A3%E7%B8%BD%E7%B5%B1%E8%94%A1%E8%8B%B1%E6%96%87%E6%96%BC%E7%B8%BD%E7%B5%B1%E5%BA%9C%E7%9B%A3%E8%AA%93%E8%A1%8C%E6%94%BF%E9%99%A2%E9%99%A2%E9%95%B7%E8%B3%B4%E6%B8%85%E5%BE%B7%E8%88%87%E9%96%A3%E5%93%A1%E5%AE%A3%E8%AA%93_Premier_Lai_Ching-te_and_cabinet_members_swore_in_with_President_Tsai_Ing-wen_in_the_Presidential_Office_of_Taiwan_in_the_capital_Taipei_City_in_2017.jpg/220px-thumbnail.jpg)
V září 2017 předal premiér Lin Čchüan prezidentce Cchaj Jing-wen svou rezignaci, která byla přijata. Nedávný průzkum ukázal, že Lina podporovalo pouhých 28,7 % obyvatel, přičemž 6 z 10 respondentů bylo s výkonem jeho vlády nespokojeno.[21] Dne 5. září prezidentka Cchaj na tiskové konferenci oznámila, že příštím šéfem Výkonného jüanu se stane Laj.[22]
Laj se stal 49. premiérem Tchaj-wanu 8. září.[23] Po jeho jmenování podpora Cchaj dosáhla 46 %, od srpna se zvedla o více než 16 procent. Laj se jako premiér poprvé objevil na veřejnosti na schůzi Legislativního dvora dne 26. září, kde prohlásil: „Jsem politický pracovník, který prosazuje nezávislost Tchaj-wanu“, ale že „Jsme již nezávislým suverénním národem zvaným Čínská republika. Nepotřebujeme samostatné prohlášení nezávislosti“.[24][25] Zdá se, že zmírnil svůj postoj k tchajwanské nezávislosti, zejména když v červnu 2017 navrhl „být blízko Číny a zároveň milovat Tchaj-wan“.[26] Řekl také, že si nepřeje kandidovat proti Cchaj Jing-wen v prezidentských volbách v roce 2020.[27] Dne 28. září Nová strana vyzvala KMT, aby se k ní připojila v podání formální stížnosti na premiéra za pobuřování.[28]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4d/20190122_Ethan_Tu_%2C_William_Lai%2C_and_Huang_Wei-cher.jpg/220px-20190122_Ethan_Tu_%2C_William_Lai%2C_and_Huang_Wei-cher.jpg)
V říjnu 2017 bylo oznámeno, že v průzkumu získal podporu 68,8 % respondentů, zatímco 23 % vyjádřilo nespokojenost.[29] Kritici říkají, že jeho popularita nemusí vydržet, kvůli rychlé změně jeho názoru v otázce tchajwanské nezávislosti.[30] Dne 20. října však v reakci na komentáře generálního tajemníka Si Ťin-pchinga k politice jedné Číny a konsensu z roku 1992 na 19. sjezdu Komunistické strany Číny řekl, že tchajwanská vláda v souladu se směrnicemi Cchaj Jing-wen, splní svůj slib, že nezmění status quo mezi oběma zeměmi a neustoupí před tlakem z Pekingu, který přichází v podobě vojenského zastrašování a mezinárodní blokády.[31]
V listopadu 2018 předal prezidentce svou rezignaci poté, co byla vládnoucí DPP poražena v místních volbách.[32] Laj souhlasil, že zůstane ve funkci, aby pomohl stabilizovat vládu, dokud nebude Legislativním dvorem v lednu 2019 schválen rozpočet.[33][34] Jeho vláda odstoupila dne 11. ledna 2019 a novým premiérem byl jmenován Su Čen-čchang.[35][36]
První prezidentská kampaň (2019)
Dne 18. března 2019 se přihlásil do prezidentských primárek Demokratické pokrokové strany a řekl, že by mohl nést odpovědnost za vedení Tchaj-wanu při obraně před anexí Čínou.[37] Bylo to poprvé v tchajwanské historii, kdy byl proti úřadujícímu prezidentovi postaven vážný vyzyvatel.[38] Výsledky zveřejněné 13. června ukázaly, že Cchaj porazila Laje ziskem 35,67 % hlasů proti jeho 27,48 %, čímž se oficiálně stala prezidentskou kandidátkou DPP ve volbách v roce 2020.[39]
V listopadu 2019 přijal nabídku prezidentky Cchaj Jing-wen, aby byl v prezidentských volbách v roce 2020 jejím viceprezidentem.[40] Cchaj získala ve volbách přes 57 % hlasů, rekordních 8,17 milionů, a v roce 2020 zahájila své druhé funkční období.[41][42]
Viceprezidentství (2020–2024)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/87/11.01_%E3%80%8C%E5%B8%9B%E6%97%85%E5%B0%88%E6%A1%88%E3%80%8D%E5%89%AF%E7%B8%BD%E7%B5%B1%E6%8A%B5%E9%81%94%E5%B8%9B%E7%90%89%E5%85%B1%E5%92%8C%E5%9C%8B%E6%9A%A8%E6%8B%9C%E6%9C%83%E7%B8%BD%E7%B5%B1%E6%83%A0%E6%81%95%E4%BB%81.jpg/220px-11.01_%E3%80%8C%E5%B8%9B%E6%97%85%E5%B0%88%E6%A1%88%E3%80%8D%E5%89%AF%E7%B8%BD%E7%B5%B1%E6%8A%B5%E9%81%94%E5%B8%9B%E7%90%89%E5%85%B1%E5%92%8C%E5%9C%8B%E6%9A%A8%E6%8B%9C%E6%9C%83%E7%B8%BD%E7%B5%B1%E6%83%A0%E6%81%95%E4%BB%81.jpg)
Během svého viceprezidentství byl jako zvláštní vyslanec prezidentky Cchaj Jing-wen v Hondurasu hostem na inauguraci prezidentky Xiomary Castrové v lednu 2022.[43] Po atentátu na bývalého japonského premiéra Šinzó Abeho podnikl soukromou cestu do Tokia a stal se tak nejvyšším představitelem Tchaj-wanu, který navštívil Japonsko za posledních pět desetiletí. V listopadu 2022 vycestoval spolu se zástupci tchajwanských cestovních kanceláří a průmyslových asociací na Palau, kde se snažil o podporu spolupráce mezi těmito dvěma zeměmi.[44]
V listopadu 2022 prezidentka Cchaj Jing-wen odstoupila po těžkých ztrátách strany v místních volbách z funkce předsedkyně DPP.[45] Laj se oficiálně zaregistroval jako kandidát do voleb předsedy DPP v prosinci.[46] Protože byl jediným kandidátem, stal se v roce 2023 novým předsedou DPP.[47]
Prezidentská kampaň 2024
V březnu 2023 se zaregistroval do prezidentských primárek DPP, a protože byl jediným kandidátem, byl v dubnu vládnoucí stranou oficiálně nominován.[48] Dne 21. listopadu 2023 formálně zaregistroval svou kandidaturu spolu se svou kandidátkou na viceprezidentku Siao Mej-čchin u Ústřední volební komise. Vítězství vybojoval 13. ledna 2024. Bylo to poprvé, kdy jedna politická strana vyhrála tři prezidentská období po sobě od prvních přímých voleb v roce 1996.[49]
Prezident (2024-2028)
Dne 13. ledna 2024 byl více než 40 % hlasů zvolen prezidentem Tchaj-wanu.[50] Inaugurován byl 20. května 2024.[51][52]
Politické názory
Laj byl považován za „velmi zeleného“ člena DPP a zastánce nezávislosti Tchaj-wanu.[53] Od té doby svou pozici zmírnil a řekl, že není třeba vyhlásit nezávislost, protože „Tchaj-wan je již suverénní nezávislou zemí zvanou Čínská republika“.[54] Obhajuje posílení vztahů Tchaj-wanu se Spojenými státy americkými a dalšími liberálními demokraciemi.[55]
Osobní život
Laj si v roce 1986 vzal Wu Mej-ťu. Wu pracovala pro Taipower a sídlila v Tchaj-nanu, dokud Laj nebyl zvolen starostou města a poté se přestěhovala do Kao-siungu.[56][57] Manželé vychovali dva syny.[58]
Odkazy
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Lai Ching-te na anglické Wikipedii.
- ↑ HTTPS://WWW.FACEBOOK.COM/ETTODAY. 獨/陳菊私人Line帳號英文名曝光!賴清德是「威廉」、蘇貞昌叫Hope JW是誰? | ETtoday政治新聞 | ETtoday新聞雲. www.ettoday.net [online]. 2020-07-14 [cit. 2024-01-24]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (čínsky (tradiční znaky))
- ↑ SHEPHERD, Christian; CHIANG, Vic. Taiwan elects Lai Ching-te as president. China calls it a dangerous choice.. Washington Post. 2024-01-13. Dostupné online [cit. 2024-04-01]. ISSN 0190-8286. (anglicky)
- ↑ Taiwan’s Next President Is Former Kidney Doctor Beijing Despises. Bloomberg.com. 2024-01-13. Dostupné online [cit. 2024-04-01]. (anglicky)
- ↑ Taiwan premier, cabinet to quit after local election trouncing - Channel NewsAsia. Channel NewsAsia [online]. 2019-01-10 [cit. 2024-01-24]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2019-01-10.
- ↑ 林佳龍掌交部、陳良基接教長 蘇內閣下周一上工 | 賴揆總辭蘇接棒 | 要聞 | 聯合新聞網. United Daily News [online]. 2019-01-11 [cit. 2024-01-24]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2019-01-12.
- ↑ 陪同高雄立委聯合登記 賴清德:國會過半 蔡總統更有實力守護台灣 卓榮泰:再次八仙過海,贏下高雄戰場. www.dpp.org.tw [online]. [cit. 2024-01-24]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Beijing ‘interferes daily’ in Taiwan’s election, says Tsai Ing-wen. South China Morning Post [online]. 2019-11-19 [cit. 2024-01-24]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ a b c d 立法院全球資訊網-立法委員-賴清德委員簡介. Legislative Yuan [online]. 2011-05-14 [cit. 2024-01-25]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu.
- ↑ 談到她,賴清德沒有一次不淚崩|人物觀點|人物特寫|2017-09-04|天下雜誌出版|天下雜誌. CommonWeath Magazine [online]. 2017-10-08 [cit. 2024-01-25]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu.
- ↑ GAN, Nectar. Who is Lai Ching-te, Taiwan’s new President?. CNN [online]. 2024-01-14 [cit. 2024-01-25]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ William Lai eyes Taiwan's presidency as new leader of ruling DPP. Nikkei Asia [online]. [cit. 2024-01-25]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ Taiwan's Presidential Frontrunner Faces a Balancing Act With China. TIME [online]. 2023-11-21 [cit. 2024-01-25]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ DPP riven by factionalism as primary polls heat up - Taipei Times. www.taipeitimes.com [online]. 2013-12-11 [cit. 2024-01-25]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu.
- ↑ - CNA ENGLISH NEWS. web.archive.org [online]. 2012-03-17 [cit. 2024-01-25]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu.
- ↑ 2009民進黨提名縣市長候選人連結. web.archive.org [online]. 2011-07-17 [cit. 2024-01-26]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2010-09-17.
- ↑ 2010 ELECTIONS: William Lai takes Tainan by storm - Taipei Times. www.taipeitimes.com [online]. 2010-11-28 [cit. 2024-01-26]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2010-11-28.
- ↑ 中選會選舉資料庫網站. 中央選舉委員會 [online]. 2020-09-12 [cit. 2024-01-26]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu.
- ↑ Incumbent Tainan Mayor William Lai hopes to continue improving his city - The China Post. web.archive.org [online]. 2016-03-31 [cit. 2024-01-26]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu.
- ↑ TAIWAN INSIDER Vol. 1 No. 10 | Thinking Taiwan. web.archive.org [online]. 2016-05-03 [cit. 2024-01-26]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu.
- ↑ 蔡總統宣布 賴清德接任行政院長 | 政治 | 重點新聞 | 中央社 CNA. www.cna.com.tw [online]. 2022-01-01 [cit. 2024-01-26]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu.
- ↑ CHOW, Jermyn. Taiwan Premier Lin Chuan resigns, Tainan city mayor William Lai reported to be successor. The Straits Times. 2017-09-04. Dostupné online [cit. 2024-01-28]. ISSN 0585-3923. (anglicky)
- ↑ Taiwan appoints new premier to drive reform efforts | Reuters. Reuters [online]. 2022-12-21 [cit. 2024-01-28]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu.
- ↑ CHINA (TAIWAN), Ministry of Foreign Affairs, Republic of. Premier Lai takes office, vows to advance reforms. Taiwan Today [online]. 2017-09-08 [cit. 2024-01-28]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ Lai reaffirms support for independence - Taipei Times. www.taipeitimes.com [online]. 2017-09-27 [cit. 2024-01-28]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu.
- ↑ 自由時報電子報. 賴揆:務實台獨主義者 - 焦點 - 自由時報電子報. news.ltn.com.tw [online]. 2017-09-27 [cit. 2024-01-28]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (čínsky)
- ↑ 自由時報電子報. 星期專訪》賴清德︰親中愛台 創造團結台灣平台 - 政治 - 自由時報電子報. news.ltn.com.tw [online]. 2017-06-26 [cit. 2024-01-28]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (čínsky)
- ↑ 「蔡賴配還早 不參選2020年總統」. Yahoo News [online]. 2017-09-27 [cit. 2024-01-28]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (zh-Hant-TW)
- ↑ New Party mulls Lai complaint - Taipei Times. www.taipeitimes.com [online]. 2017-09-29 [cit. 2024-01-28]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu.
- ↑ Premier Lai’s high approval rating boosts Tsai’s - Taipei Times. www.taipeitimes.com [online]. 2017-10-17 [cit. 2024-01-28]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu.
- ↑ HIOE, Brian. Will William Lai’s Popularity Last?. New Bloom Magazine [online]. 2017-10-19 [cit. 2024-01-28]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ Latin American Herald Tribune - Taiwan’s Premier Reaffirms Sovereignty in Response to Chinese President. www.laht.com [online]. 2017-10-22 [cit. 2024-01-28]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu.
- ↑ Taiwan premier offers resignation after local election trouncing | Reuters. Reuters [online]. 2022-12-21 [cit. 2024-01-28]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu.
- ↑ NEWS, Taiwan. Premier Lai rescinds resignation, pledges to respect Taiwan's referendum results | Taiwan News | 2018-11-26 16:51:00. Taiwan News [online]. 2018-11-26 [cit. 2024-01-28]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu.
- ↑ Lai, Chen Chu withdraw resignations - Taipei Times. www.taipeitimes.com [online]. 2018-11-27 [cit. 2024-01-28]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu.
- ↑ Cabinet resigns as Premier Lai says he has ‘no regrets’ - Taipei Times. www.taipeitimes.com [online]. 2019-01-12 [cit. 2024-01-28]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu.
- ↑ Former premier Su to regain position - Taipei Times. www.taipeitimes.com [online]. 2019-01-12 [cit. 2024-01-28]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu.
- ↑ Lai seeks DPP’s backing for 2020 race - Taipei Times. www.taipeitimes.com [online]. 2019-03-19 [cit. 2024-01-28]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu.
- ↑ Tsai Ing-wen, Taiwan’s president, is challenged by a former underling. The Economist. Dostupné online [cit. 2024-01-28]. ISSN 0013-0613.
- ↑ President Tsai Ing-wen Beats Former Premier William Lai to Win DPP's Nomination|Politics & Society|2019-06-13|web only. CommonWealth Magazine [online]. 2023-04-10 [cit. 2024-01-28]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu.
- ↑ Tsai picks William Lai as running mate - Taipei Times. www.taipeitimes.com [online]. 2019-11-18 [cit. 2024-01-28]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu.
- ↑ Taiwan election: Tsai Ing-wen wins second presidential term. www.bbc.com. 2020-01-11. Dostupné online [cit. 2024-01-28]. (anglicky)
- ↑ 中選會選舉資料庫網站. 中央選舉委員會 [online]. 2020-06-05 [cit. 2024-01-28]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu.
- ↑ NEWS, Taiwan. Vice President Lai invites new president of Honduras to visit Taiwan | Taiwan News | 2022-01-28 20:53:00. Taiwan News [online]. 2022-01-28 [cit. 2024-01-29]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu.
- ↑ VP Lai Ching-te returns to Taiwan after three-day Palau trip - Focus Taiwan. Focus Taiwan - CNA English News [online]. 2022-11-03 [cit. 2024-01-29]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ Taiwan's Tsai quits as party leader after heavy local election losses. Nikkei Asia [online]. [cit. 2024-01-29]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ NEWS, Taiwan. Taiwan Vice President Lai Ching-te registers candidacy for DPP chair | Taiwan News | 2022-12-14 12:42:00. Taiwan News [online]. 2022-12-14 [cit. 2024-01-29]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu.
- ↑ William Lai vows to lead ‘honest’ DPP - Taipei Times. www.taipeitimes.com [online]. 2023-01-16 [cit. 2024-01-29]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu.
- ↑ Registration for DPP presidential primary closes with Lai Ching-te as sole registrant - Formosa News. FTV News [online]. 2023-03-20 [cit. 2024-01-29]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu.
- ↑ DPP's Lai claims victory in Taiwan presidential election - Focus Taiwan. Focus Taiwan - CNA English News [online]. 2024-01-13 [cit. 2024-01-29]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ TAN, Clement. China skeptic Lai Ching-te wins Taiwan's presidential election. CNBC [online]. 2024-01-13 [cit. 2024-01-24]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ China skeptic wins Taiwan presidency in snub to Beijing [online]. 2024-01-13 [cit. 2024-01-24]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Lai emphasizes peace in inaugural address - Taipei Times. www.taipeitimes.com [online]. 2024-05-20 [cit. 2024-05-20]. Dostupné online.
- ↑ Taiwan vice-president ditches pro-independence tag ahead of election. South China Morning Post [online]. 2023-08-20 [cit. 2024-01-24]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Taiwan’s Election Is All About War. Bloomberg.com. 2023-08-14. Dostupné online [cit. 2024-01-24]. (anglicky)
- ↑ In Taiwan, Voters Choose President as China Tensions Loom - The New York Times. New York Times [online]. 2024-01-13 [cit. 2024-01-24]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2024-01-13. ISSN 0362-4331.
- ↑ 自由時報電子報. 因陪考認識妻子 賴清德:當兵時每日一信鼓勵我 - 政治 - 自由時報電子報. news.ltn.com.tw [online]. 2017-09-07 [cit. 2024-01-24]. Dostupné online. (čínsky)
- ↑ Lai’s wife makes rare public appearance to endorse husband - Focus Taiwan. Focus Taiwan - CNA English News [online]. 2023-12-27 [cit. 2024-01-24]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ William Lai eyes Taiwan's presidency as new leader of ruling DPP. Nikkei Asia [online]. [cit. 2024-01-24]. Dostupné online. (anglicky)
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Laj Čching-te na Wikimedia Commons
- Laj Čching-te na Facebooku
Starosta Tchaj-nanu | ||
---|---|---|
Předchůdce: Su Tchien-cchaj | 2010–2017 Laj Čching-te | Nástupce: Li Meng-jen |
Premiér Čínské republiky | ||
---|---|---|
Předchůdce: Lin Čchüan | 2017–2019 Laj Čching-te | Nástupce: Su Čen-čchang |
Viceprezident Čínské republiky | ||
---|---|---|
Předchůdce: Čchen Čchien-ťen | 2020–dosud Laj Čching-te | Nástupce: |
Kandidát DPP na viceprezidenta Čínské republiky | ||
---|---|---|
Předchůdce: Čchen Čchien-ťen | 2020 Laj Čching-te | Nástupce: Siao Mej-čchin |
Předseda Demokratické pokrokové strany | ||
---|---|---|
Předchůdce: Čchen Čchi-maj | 2023–dosud Laj Čching-te | Nástupce: |
Kandidát DPP na prezidenta Čínské republiky | ||
---|---|---|
Předchůdce: Cchaj Jing-wen | 2024 Laj Čching-te | Nástupce: |
Prezidenti Čínské republiky (seznam) | |
---|---|
Sunjatsen (1912–1912) • Jüan Š’-kchaj (1912–1915 a 1916) • Li Jüan-chung (1916–1917) • Feng Kuo-čang (1917–1918) • Sü Š’-čchang (1918–1922) • Čou C’-čchi (1922–1922) • Li Jüan-chung (1922–1923) • Kao Ling-wej (1923–1923) • Cchao Kchun (1923–1924) • Chuang Fu (1924–1924) • Tuan Čchi-žuej (1924–1926) • Chu Wej-te (1926–1926) • Jen Chuej-čching (1926–1926) • Tu Si-kuej (1926–1926) • Ku Wej-ťün (1926–1927) • Čang Cuo-lin (1927–1928) • Tchan Jen-kchaj (1928–1928) • Čankajšek (1928–1931) • Lin Sen (1931–1943) • Čankajšek (1943–1949) • Li Cung-žen (1949–1950) • Čankajšek (1950–1975) • Jen Ťia-kan (1975–1978) • Ťiang Ťing-kuo (1978–1988) • Li Teng-chuej (1988–2000) • Čchen Šuej-pien (2000–2008) • Ma Jing-ťiou (2008–2016) • Cchaj Jing-wen (2016–2024) • Laj Čching-te (od 2024) | |
Kurzívou jsou psáni premiéři, viceprezidenti a generalissimus přebírající funkci prezidenta v době neobsazení úřadu. |