Hřib Fechtnerův
![]() | |
---|---|
![]() Hřib Fechtnerův | |
Vědecká klasifikace | |
Říše | houby (Fungi) |
Oddělení | houby stopkovýtrusné (Basidiomycota) |
Pododdělení | Agaricomycotina |
Třída | Agaricomycetes |
Řád | hřibotvaré (Boletales) |
Čeleď | hřibovité (Boletaceae) |
Rod | hřib (Butyriboletus) |
Binomické jméno | |
Butyriboletus fechtneri (Velen.) D. Arora et J. L. Frank 2014 | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Hřib Fechtnerův (Butyriboletus fechtneri (Velen.) D. Arora et J. L. Frank 2014) je velmi vzácná a zákonem chráněná[1] houba z čeledi hřibovitých. Patří mezi barevné hřiby, donedávna byla řazena do sekce Appendiculati rodu Boletus, od roku 2014 spadá do samostatného rodu Butyriboletus.
Synonyma
- Boletus aestivalis Kallenbach 1927, non Paulet nec. Fr. nec Hussey[2]
- Boletus appendiculatus subsp. pallescens Konrad 1929[2]
- Boletus fechtneri Velen. 1922[3]
- Boletus pallescens (Konrad) Singer[2] 1937
- Boletus Romellii Kallenbach 1931[2]
- česká jména
- hřib Fechtnerův[3]
- hřib vlašský
Taxonomie
Hřib Fechtnerův popsal mykolog Josef Velenovský v roce 1922. Nazval jej po houbaři Františku Fechtnerovi, který mu jej pravidelně nosil z teplých vápenitých hájů u Roblína.[4] V roce 2014 provedli američtí mykologové David Arora a Jonathan L. Frank vydělení rodu Butyriboletus (zhruba odpovídá původnímu pojetí sekce Appendiculati) z rodu Boletus a převedení řady druhů včetně hřibu Fechtnerova do nového rodu.[5]
Vzhled
Makroskopický
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4c/Boletus_fechtneri_1.jpg/220px-Boletus_fechtneri_1.jpg)
Klobouk dosahuje 50 - 90 (150) milimetrů, povrch je nejdříve jemně plstnatý, později téměř holý. Barva zprvu bělavá, šedostříbrná, později šedohnědá, na otlacích růžovohnědá až hnědavá.[3]
Rourky i póry mají živě žluté až zlatožluté zabarvení, ve stáří přechází do žlutoolivova. Po poškození modrají nebo modrozelenají.[3]
Třeň je citronově žlutý, především horní polovinu kryje žlutá síťka. Spodní část může být zabarvena růžově.[3]
Dužnina má světle citronově žluté zbarvení, sytější odstín má v oblasti klobouku (nad rourkami) a v povrchové vrstvě třeně. Ve spodní části třeně je karmínově načervenalá. Na řezu poměrně výrazně modrá. Chuť i vůně jsou nenápadné, slabě houbové.[3]
Mikroskopický
Povrch klobouku kryjí trichodermové vláknité 3 (4) - (7) 9 μm široké hyfy, které při stárnutí kolabují. Výtrusy dosahují (10) 11 - 14 (17) × (4,6) 5 - 6 (6,5) μm, jsou hladké, boletoidního tvaru, téměř vřetenovité až vřetenovitě elipsoidní, patrná je mělká suprahilární deprese.[3]
Výskyt
Hřib Fechtnerův je teplomilný druh nižších poloh. Vyskytuje se na vápencových a jiných bazických půdách v oblastech teplomilné květeny.[3] Zpravidla roste jednotlivě nebo v malých skupinkách pod duby, buky nebo výjimečně pod lipami či jinými listnáči.[3] Pilát jej řadil mezi druhy xerotermních dubo-habrových hájů na vápenci.[6] Objevuje se od počátku června do poloviny září.[3]
Rozšíření
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/ae/2012-08-26_Boletus_fechtneri_Velenovsky_254739_crop.jpg/220px-2012-08-26_Boletus_fechtneri_Velenovsky_254739_crop.jpg)
Hřib Fechtnerův roste především v Evropě a částečně v severní Africe (Maroko).[7] Zprávy o výskytu v Izraeli (Asie) z roku 1975 nejsou zcela přesvědčivé a minimálně část nálezů patří ve skutečnosti k jinému druhu, kterým je hřib narůžovělý (Rubroboletus pulchrotinctus (Alessio) Kuan Zhao et Zhu L. Yang 2014).[7] Výskyt hřibu Fechtnerova je známý z následujících evropských zemí: Belgie, Bulharsko, Černá Hora, Česko, Dánsko, Estonsko, Finsko, Francie, Chorvatsko, Itálie, Litva, Lucembursko, Maďarsko, Severní Makedonie, Německo, Nizozemsko, Polsko, Rakousko, Rumunsko, Řecko, Slovensko, Slovinsko, Spojené království, Španělsko, Švédsko, Švýcarsko a Ukrajina.[7]
V České republice se vyskytuje roztroušeně, většina původních lokalit zanikla.[8] V rámci chráněných území České republiky byl výskyt hřibu Fechtnerova v minulosti popsán mimo jiné na následujících lokalitách:
- Bílé Karpaty[8] (Jihomoravský a Zlínský kraj)
- Bosonožský hájek[9] (okres Brno-město)
- Český kras[8] (Středočeský kraj)
- Karlické údolí[10][11] (okres Beroun a Praha-západ)
- Karlštejn[12] (okres Beroun)
- Koda[13] (okres Beroun)
- Kulivá hora[14] (okres Praha-západ)
- Na Voskopě[15] (okres Beroun)
- Radotínské údolí[16] (okres Praha-západ)
- Chuchelský háj[17] (Praha)
- Národní přírodní rezervace Kněžičky (Středočeský a Královéhradecký kraj)
- Podyjí[18] (jižní Morava)
- Třeboňsko[19] (okres Jindřichův Hradec)
- Vyšenské kopce[8] (okres Český Krumlov)
- Ždánický les[20] (Jihomoravský kraj)
Záměna
K nejbližším příbuzným hřibu Fechtnerova patří hřib růžovník, hřib přívěskatý a hřib královský. Od podobných hřibů se liší především světlým, jakoby ojíněným kloboukem a často i přítomností červeného pásku na třeni.[21]
- hřib satan hlohový (Rubroboletus satanas f. crataegi) - světlá, či jen lehce nažloutlá dužina[3]
- hřib královský (Butyriboletus regius) - růžový klobouk, odlišná barva rourek a třeně[1]
- hřib medotrpký (Caloboletus radicans) - hořká dužina, při zasychání je cítit močovinou[3]
- hřib plavý (Hemileccinum impolitum) - bledá neměnná dužina, chybí síťka[3]
- hřib přívěskatý (Butyriboletus appendiculatus) - klobouk sytě hnědý[4]
- hřib růžovník (Butyriboletus fuscoroseus) - patrné růžové tóny v zabarvení klobouku, které u Fechtnera chybějí[3]
Ochrana
I když je hřib Fechtnerův jedlý, je jeho sběr zákonem zakázaný (navíc hrozí záměna za jedovatý hřib satan hlohový). Podle vyhlášky č. 395/92 Sb. se řadí mezi zvláště chráněné druhy[1][3], což znamená, že je chráněný a za utržení či poškození hrozí pokuta ve výši až 100 tisíc Kč. V Červeném seznamu hub České republiky je zařazen jako ohrožený druh (EN).[8] Ohrožený je likvidací biotopů (těžba vápence), necitlivými lesnickými zásahy a nepřímo vysbíráváním plodnic houbaři i v oblastech s nejvyšším stupněm ochrany.[8] O jeho nálezech je vhodné informovat mykologická pracoviště.[3]
Odkazy
Reference
- ↑ a b c ANTONÍN, Vladimír; BIEBEROVÁ, Zuzana. Chráněné houby ČR. Praha: Ministerstvo životního prostředí České republiky, 1995. 88 s. ISBN 80-85368-77-3. S. 8, 18.
- ↑ a b c d PILÁT, Albert. Klíč k určování našich hub hřibovitých a bedlovitých. Praha: Brázda, 1951. 719 s. S. 62.
- ↑ a b c d e f g h i j k l m n o p ŠUTARA, Josef; MIKŠÍK, Michal; JANDA, Václav. Hřibovité houby. Praha: Academia, 2009. 294 s. ISBN 978-80-200-1717-8. Kapitola Hřib Fechtnerův, s. 130.
- ↑ a b VELENOVSKÝ, Josef. České houby. Praha: Česká botanická společnost, 1920. 950 s. Dostupné online. Kapitola B. Fechtneri, s. 704-705.
- ↑ ARORA, David; FRANK, Jonathan L. Clarifying the butter Boletes: a new genus, Butyriboletus, is established to accommodate Boletus sect. Appendiculati, and six new species are described. In: [s.l.]: [s.n.], 2014. DOI 10.3852/13-052. Ročník / číslo 106 / 3. S. 464–480. (anglicky)
- ↑ PILÁT, Albert. Houby Československa ve svém životním prostředí. Praha: Academia, 1969. 267 s. S. 52.
- ↑ a b c ASSYOV, Boris. Revision of Boletus section Appendiculati (Boletaceae) in Bulgaria with a key to the Balkan species. [s.l.]: [s.n.] 12 s. Dostupné v archivu pořízeném dne 2014-07-14. (anglicky) Archivováno 14. 7. 2014 na Wayback Machine.
- ↑ a b c d e f HOLEC, Jan; BERAN, Miroslav. Červený seznam hub (makromycetů) České republiky [online]. Praha: Příroda, 2006 [cit. 2012-09-29]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2021-01-09.
- ↑ Chráněná území okresu Brno-město - Bosonožský hájek [online]. http://ucebnice.eko-g.cz [cit. 2012-10-25]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2014-01-12.
- ↑ Ministerstvo životního prostředí České republiky. PR Karlické údolí [online]. ochranaprirody.cz [cit. 2012-10-25]. Dostupné online. [nedostupný zdroj]
- ↑ AOPK ČR. Plán péče o Přírodní rezervaci Karlické údolí [online]. Portál veřejné správy, 2013 [cit. 2013-10-04]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2013-10-04.
- ↑ Ministerstvo životního prostředí České republiky. NPR Karlštejn [online]. ochranaprirody.cz [cit. 2012-10-25]. Dostupné online. [nedostupný zdroj]
- ↑ BUREL, Jiří; JINDŘICH, Oldřich. Zpráva o prováděném mykologickém průzkumu na území NPR Koda - druhá doplněná verze [online]. Praha: 2009.
- ↑ Ministerstvo životního prostředí České republiky. PR Kulivá hora [online]. ochranaprirody.cz [cit. 2012-10-25]. Dostupné online. [nedostupný zdroj]
- ↑ Ministerstvo životního prostředí České republiky. PR Radotínské údolí [online]. ochranaprirody.cz [cit. 2012-10-25]. Dostupné online. [nedostupný zdroj]
- ↑ Česká mykologická společnost. Krátká prezentační elektronická zpráva o plnění projektu č. DAG/54/11/007808/2011 [online]. Praha: Česká mykologická společnost, 2012 [cit. 2013-09-21]. Dostupné online.
- ↑ BĚŤÁK, Jan. Houby v národním parku Podyjí (leták) [online]. Znojmo: Správa Národního parku Podyjí [cit. 2013-03-23]. Dostupné online.
- ↑ ANTONÍN, Vladimír; BIEBEROVÁ, Zuzana. Chráněné houby ČR. Praha: Ministerstvo ŽP ČR, 1995. 88 s. ISBN 80-85368-77-3. S. 42.
- ↑ zu. Přírodní park Ždánický les je rájem houbařů. Zpravodaj Uhřic. 2008, čís. 4, s. 4. Dostupné online. [nedostupný zdroj]
- ↑ HAGARA, Ladislav; ANTONÍN, Vladimír; BAIER, Jiří. Houby. Praha: Aventinum, 2005. 416 s. Kapitola Hřib Fechtnerův, s. 341.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu hřib Fechtnerův na Wikimedia Commons
Taxon Boletus fechtneri ve Wikidruzích
- BioLib.cz – Butyriboletus fechtneri (hřib Fechtnerův) [online]. BioLib.cz. Dostupné online.
Hřibovité | |
---|---|
Hřib (Aureoboletus) | Hřib moravský • Hřib pružný • Hřib štíhlotřenný |
Hřib (Boletus) | |
Hřib (Buchwaldoboletus) Hřib (Chalciporus) | |
Hřib (Butyriboletus) | Hřib Fechtnerův • Hřib hnědorůžový • Hřib horský • Hřib královský • Hřib přívěskatý • Hřib růžovník • Hřib šedorůžový • Hřib Wichanského |
Hřib (Caloboletus) | |
Hřib (Cyanoboletus) | Hřib modračka • Hřib žlutokrvavý |
Hřib (Hemileccinum) | |
Hřib (Hortiboletus) | Hřib červený • Hřib Engelův • Hřib lindový |
Hřib (Imleria) | |
Hřib (Imperator) | |
Hřib (Neoboletus) | |
Hřib (Pseudoboletus) | |
Hřib (Rheubarbariboletus) | |
Hřib (Rubroboletus) | Hřib Dupainův • Hřib Le Galové (Špinarův) • Hřib Moserův • Hřib nachový • Hřib narůžovělý • Hřib satan (hlohový, satanovitý) • Hřib středomořský • Hřib vlčí |
Hřib (Suillellus) | Hřib Adalgisin • Hřib atlantický • Hřib koloděj (kavkazský, rudomasý) • Hřib kolodějovitý • Hřib polosíťkovaný • Hřib Quéletův • Hřib tajemný |
Hřib (Tylopilus) | |
Hřib (Xerocomus) | |
Hřib (Xerocomellus) | Hřib Markův • Hřib mokřadní • Hřib políčkatý • Hřib Redeuilhův • Hřib sametový • Hřib Sarnariho • Hřib suchomilný • Hřib uťatovýtrusý • Hřib žlutomasý |
Kozák (Leccinellum) Kozák a křemenáč (Leccinum) | Kozák dubový • Kozák habrový • Kozák půvabný • Kozák korsický Kozák bílý • Kozák březový • Kozák černohnědý • Kozák maličký • Kozák pískomilný • Kozák šedohnědý • Kozák šedozelený • Kozák topolový • Kozák zelenající • Křemenáč bělostný • Křemenáč bělotřeňový • Křemenáč borový • Křemenáč březový • Křemenáč černotřeňový • Křemenáč dubový • Křemenáč osikový • Křemenáč smrkový |
Další rody |