Didelphis
![]() | |
---|---|
![]() | |
Vědecká klasifikace | |
Říše | živočichové (Animalia) |
Kmen | strunatci (Chordata) |
Třída | savci (Mammalia) |
Řád | vačice (Didelphimorphia) |
Čeleď | vačicovití (Didelphidae) |
Rod | vačice (Didelphis) L., 1758 |
![]() Didelphis albiventris * Didelphis aurita * Didelphis imperfecta * Didelphis marsupialis * Didelphis pernigra * Didelphis virginiana
| |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Didelphis (česky vačice, toto jméno je však používáno pro větší množství rodů) je úspěšný rod amerických vačnatců. Dosahují hmotnosti 0,5–2,0 kg, resp. až 7 kg v případě vačice virginské.[1]
Systematika
Jde o první popsaný rod vačnatců a typový rod vačic. Švédský přírodovědec Carl Linné v přelomovém 10. vydání svého díla Systema naturae, jež je považováno za počátek zoologického názvosloví, v rámci rodu Didelphis klasifikoval hned několik druhů vačic, přičemž rod samotný dnešním pohledem paradoxně sdružoval společně s hmyzožravci, pásovci a prasaty.[2][3]
Současná systematika rozeznává šest druhů vačic rodu Didelphis:[1]
- Didelphis albiventris Lund, 1840 – vačice bělobřichá, výskyt ve východní a jižní Brazílii, jihovýchodní Bolívii, Paraguayi, Uruguayi a severní a východní Argentině;
- Didelphis aurita Wied-Neuwied, 1826 – vačice ušatá, výskyt v jihovýchodní Brazílii, jihovýchodním Paraguayi a severovýchodní Argentině (Misiones);
- Didelphis imperfecta Mondolfi & Pérez-Hernández, 1984 – vačice pralesní, výskyt ve Venezuele, guayanském regionu a přilehlých částech Brazílie, případně ve východním Ekvádoru a severovýchodním Peru;
- Didelphis marsupialis Linnaeus, 1758 – vačice opossum, výskyt od severovýchodního a středního Mexika po střední Bolívii a severovýchodní Brazílii, též Karibské ostrovy;
- Didelphis pernigra J. A. Allen, 1900 – vačice andská, výskyt od severozápadní Venezuely po centrální Bolívii a možná i severní Argentinu;
- Didelphis virginiana Kerr, 1792 – vačice virginská; výskyt od jižního Ontaria po severní Kostariku a směrem západně po Colorado a Nové Mexiko, s některými zavlečenými populacemi (např. na západním pobřeží USA)
Vačice z rodu Didelphis některé systémy dělí na zástupce „bělouché“ a „černouché“. Mezi bělouché vačice spadá D. albiventris a od ní vydělené druhy D. pernigra a D. imperfecta, mezi černouché D. marsupialis a od ní vydělený druh D. aurita. Do 70. let 20. století se považovala za konspecifickou s D. marsupialis i zřejmě nejznámější D. virginiana.[1]
Následující kladogram znázorňuje možné fylogenetické vztahy v rámci rodu Didelphis:[4]
| |||||||||||||||||||||||||||||||
Sesterský taxon vůči celému tomuto kladu mohou představovat vačice rodu Philander.[4] Vačice rodu Didelphis, resp. vačice virginská drží primát nejseverněji žijících vačnatců, s rozšířením až po jižní Kanadu. Kolonizace Severní Ameriky ze strany vačic proběhla až v rámci Velké americké výměny (GABI) po vzniku Panamské šíje.[5]
Odkazy
Reference
- ↑ a b c NOWAK, Ronald. Walker's Mammals of the World : Monotremes, Marsupials, Afrotherians, Xenarthrans, and Sundatherians. Baltimore; London: Johns Hopkins University Press, 2018. S. 72–77. (anglicky)
- ↑ Linnaeus, C. (1758). Sistema naturae per regna tria Naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus differentiis, synonimis locis. Tomus I. Impensis direct. Laurentii Salvii, Holmia. pp. 54–55.
- ↑ ARMATI, P. J.; DICKMAN, C. R.; HUME, I. D. Marsupials. New York: Cambridge University Press,, 2006. S. 1–2. (anglicky)
- ↑ a b AMADOR, Lucila I.; GIANNINI, Norberto P. Phylogeny and evolution of body mass in didelphid marsupials (Marsupialia: Didelphimorphia: Didelphidae). Organisms Diversity & Evolution. 2016-09, roč. 16, čís. 3, s. 641–657. Dostupné online [cit. 2023-08-19]. ISSN 1439-6092. DOI 10.1007/s13127-015-0259-x. (anglicky)
- ↑ SÁNCHEZ-VILLAGRA, Marcelo; LADEVÈZE, Sandrine; HOROVITZ, Inés. Exceptionally preserved North American Paleogene metatherians: adaptations and discovery of a major gap in the opossum fossil record. Biology Letters. 2007-06-22, roč. 3, čís. 3, s. 318–322. Dostupné online [cit. 2023-08-19]. ISSN 1744-9561. DOI 10.1098/rsbl.2007.0090. (anglicky)
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Didelphis na Wikimedia Commons
Taxon Didelphis ve Wikidruzích