Bučač
Bučač Бучач | |
---|---|
![]() Bučač, vpravo cirkev basiliánů | |
znak | |
Poloha | |
Souřadnice | 49°3′45″ s. š., 25°23′9″ v. d. |
Nadmořská výška | 271 m n. m. |
Časové pásmo | +2 |
Stát | Ukrajina![]() |
Oblast | Ternopilská |
Rajón | Čortkivský |
![]() ![]() Bučač | |
Rozloha a obyvatelstvo | |
Rozloha | 9,98 km² |
Počet obyvatel | 12 511 |
Hustota zalidnění | 1 253,6 obyv./km² |
Správa | |
Oficiální web | www |
Telefonní předvolba | 3544 |
PSČ | 48405 |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Bučač (ukrajinsky Бучач; polsky Buczacz; v jidiš בעטשאָטש / Betšotš) je malé město na západní Ukrajině. Leží v Čortkivském rajónu v Ternopilské oblasti na řece Strypa v historickém regionu Halič, 135 km jihovýchodně od Lvova a 55 km jihozápadně od oblastního města Ternopil. Žije zde zhruba 12 tisíc obyvatel. V Bučači je centrum Bučacké městské komunity, která v roce 2020 měla 38 181 obyvatel.
Historie
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e9/Ua_butschatsch_rathaus.jpg/180px-Ua_butschatsch_rathaus.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/29/St._Ian_Nepomuk._Buchach_3.jpg/180px-St._Ian_Nepomuk._Buchach_3.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/47/%D0%99.-%D0%93.%D0%9F%D1%96%D0%BD%D0%B7%D0%B5%D0%BB%D1%8C._%D0%A1%D1%82%D0%B0%D1%82%D1%83%D1%8F_%D0%94%D1%96%D0%B2%D0%B8_%D0%9C%D0%B0%D1%80%D1%96%D1%97.jpg/180px-%D0%99.-%D0%93.%D0%9F%D1%96%D0%BD%D0%B7%D0%B5%D0%BB%D1%8C._%D0%A1%D1%82%D0%B0%D1%82%D1%83%D1%8F_%D0%94%D1%96%D0%B2%D0%B8_%D0%9C%D0%B0%D1%80%D1%96%D1%97.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/89/Buchach-ts-Pokrovy-8606.jpg/180px-Buchach-ts-Pokrovy-8606.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2d/St._Mykolay_church._Buchach._8.11.2013.jpg/180px-St._Mykolay_church._Buchach._8.11.2013.jpg)
První zmínka pochází z roku 1260.
V roku 1349 (téměř devadesát let poté) Halič dobyli Poláci. Na konci 14. století město poprvé přijalo magdeburské právo[1].
V létě roku 1498 moldavský kníže Stefan III a jeho spojence – Turci dobyli město; pomsta za jejich předchozí neúspěchy bylo zničení města, zachycení jeho obyvatele. Roku 1515 město znovu přijalo magdeburské právo.
To bylo v době, kdy do této oblasti přicházelo velké množství přistěhovalců – Poláků, Židů a Arménů. Bučač se stal centrem místní židovské komunity.
V roce 1772 byla Halič anektována Rakouskem v rámci prvního dělení Polska. Bučač zůstal součástí Rakouska a jeho následovníků až do konce první světové války v roce 1918. Bučač byl pak krátce součástí nezávislé Západoukrajinské republiky před tím, než toto území obsadilo v roce 1923 Polsko. Během druhé světové války bylo území Haliče, včetně Bučače, anektováno Sovětským svazem a přičleněno k Ukrajině (viz pakt Molotov–Ribbentrop).
V roce 1941 bylo město přepadeno nacistickým Německem. Veškeré židovské obyvatelstvo bylo fakticky vyhlazeno během holocaustu. Po válce se město stalo součástí Sovětského svazu. Z města byli vyhnáni příslušníci polské komunity. Po pádu Sovětského svazu v roce 1991 se město Bučač stalo součástí nezávislé Ukrajiny.
Od roku 2007 se z iniciativy místní samosprávy ve městě nachází pomník hlavy Organizace ukrajinských nacionalistů Stepana Bandery[2].
Současnost
Ve městě se dochovala monumentální barokní radnice z poloviny 18. století, kostel Povýšení svatého Kříže a monastýr (klášter) basiliánů a další památky; funguje zde také vlastivědné museum.
S oblastním Ternopilem a dalšími městy je město spojeno autobusovými linkami, vlak z Husjatyna a Čertkova sem zajíždí pouze jednou denně.
Školství
- zemědělský College
- Gymnázium
- Lyceum
Pamětihodnosti a turistické zajímavosti
- socha sv. Jana Nepomuckého (bolševiky zničena, dnes kopie)
- socha Panny Marie, (bolševiky zničena, dnes kopie)
Chrámy
- konkatedrála (cerkev)
- řeckokatolický chrám (cerkev) Ochrany Přesvaté Bohorodičky
- barokní katolický kostel Nanebevzetí Panny Marie
- monastýr (klášter) basiliánů
- Chrám Povýšení svatého Kříže
- Chrám svatého Vladimíra (Ukrajinská pravoslavná církev Kyjevského patriarchátu)
- Chrám svatého Mikuláše (Ukrajinská autokefální pravoslavná církev)
Hotel
- Bučač[3]
- Vizyt ("Návštěva")
- Mandry (vesnice Pidzamočok)
Hospodářství
Doprava
- Železniční doprava
- Městská doprava
Osobnosti
- Emil Skamene genetik, imunolog
- Mykola Bevz, ukrajinský vědec, pedagog, Dr. architekti
- Volodymyr Hnatiuk, ukrajinský spisovatel, etnograf.
- Šmu'el Josef Agnon, izraelský spisovatel
- Volodymyr Kurylovyč, rakouský právník a politik ukrajinské (rusínské) národnosti z Haliče, poslanec Říšské rady.
- Marjana Maksymjak, ukrajinská básnířka
- Bernard Meretyn, architekt německého původu
- Jan Jiří Pinsel, sochař a řezbář
- Mikołaj Bazyli Potocki, polsko-ukrajinský magnát, majitel města, mecenáš
- Ihor Pylaťjuk, ukrajinský hudebník (houslista), vědec, pedagog, rektor Lvovské konzervatoře
- Emanuel Ringelblum, polsko-židovský historik, politický aktivista a organizátor tajného archivu, pořízeného a ukrytého během druhé světové války ve varšavském ghettu.
- Bernard Stern, starosta města, poslanec Říšské rady, majitel pivovaru
- Simon Wiesenthal, židovský aktivista.
- Karel Vladislav Zap, český úředník, učitel, muzejník, vlastenec, spisovatel, historik a publicista, byl v mesté.[4]
Partnerská města
- Kazimierza Wielka, Polsko
Foto
- centrum, zámek
- Poliklinika
- knihovna
- finanční úřad
- museum
-
-
-
-
Odkazy
Reference
- ↑ КОБЕЛЬСЬКИЙ, М. Бучач. In: Енциклопедія сучасної України. Т. 3.. Київ: НАН України, НТШ, Координаційне бюро енциклопедії сучасної України НАН України, 2004. S. 674. (ukrajinsky)
- ↑ ШКУЛА, Андрій. Бучач уже з Бандерою In 20 хвилин (Тернопіль). 2007. 16. říjen. (ukrajinsky)
- ↑ Hotel Bučač. www.ukrain.travel [online]. [cit. 2016-12-25]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2016-12-26.
- ↑ БАБІЙ, П. Karel Vladislav Zap In Ternopilský encyklopedický slovník. Тернопіль : Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2004. t. 1 : А — Й. 696 s. ISBN 966-528-197-6. S. 450. (ukrajinsky)
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Bučač na Wikimedia Commons
- Bučač // Ukrajina – země k navštívení
- Bučač na serveru Rakouské národní knihovně
- 32. Historické městečko Bučač - radnice, XVIII. stol.
- Oficiální stránky (ukrajinsky)
- Památky Bučače na serveru «Замки та храми України» (ukrajinsky)
- Buchach // Encyclopedia of Ukraine. (anglicky)
- Rozcestník pro židovskou historii Bučače (anglicky)
- Buczacz In Słownik geograficzny Królestwa Polskiego i innych krajów słowiańskich. Warszawa : Filip Sulimierski i Władysław Walewski, 1880. T. I : Aa — Dereneczna. S. 433—437. (polsky)
- Buczacz, miasto In Słownik geograficzny Królestwa Polskiego i innych krajów słowiańskich. Warszawa : Filip Sulimierski i Władysław Walewski, 1900. T. XV, cz. 1 : Abablewo — Januszowo. S. 254. (polsky)
![]() | ||
---|---|---|
Rajóny | ![]() | |
Města | ||
Městyse | Družba • Hrymajliv • Husjatyn • Koropec • Kozliv • Kozova • Melnycja-Podilska • Mykulynci • Pidvoločysk • Skala-Podilska • Tovste • Velyka Berezovycja • Velyki Birky • Vyšnivec • Zalizci • Zavodske • Zolotyj Potik | |
Bývalé rajóny | Berežanský • Borščivský • Husjatynský • Kozovský • Lanivecký • Monastyryský • Pidvoločyský • Pidhajecký • Šumský • Terebovelský • Zališčycký • Zbaražský • Zborovský |