ANBO V
ANBO V | |
---|---|
![]() ANBO 51 na letišti | |
Určení | cvičný letoun |
Výrobce | Karo Aviacijos Tiekimo Skyrius |
Šéfkonstruktér | Antanas Gustaitis |
První let | 1931 |
Charakter | vyřazen ze služby |
Uživatel | Litevské letectvo |
Vyrobeno kusů | 15 (5 ANBO V, 10 ANBO 51)[1] |
Varianty | ANBO 51 |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
ANBO V byl cvičný vzpěrový hornoplošník zkonstruovaný v roce 1931 pro armádu Litvy. V roce 1936[2] vznikla modernizovaná verze ANBO 51. Model ANBO V vycházel svojí koncepcí z předchozích prací Antanase Gustaitise, typů ANBO II a ANBO III.[3]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/fd/ANBO-V_03.jpg/220px-ANBO-V_03.jpg)
Vznik a vývoj
V roce 1931 vznikl prototyp cvičného letounu (výr. č. 43), který byl osazen pětiválcovým, vzduchem chlazeným hvězdicovým motorem Walter Vega o jmenovitém výkonu 85 k (62,5 kW) při 1750 ot/min. To byl motor, který navazoval na Walter NZ-60 a se kterým měl Antanas Gustaitis dobré zkušenosti z provozu letounů ANBO II. Gustaitas se rozhodl nakoupit v továrně Walter tři pětiválcové motory Walter Vega a dva sedmiválcové Walter Venus. Prototyp s motorem Walter Vega vzlétl 19. května 1931. Letouny výrobních čísel 46 a 49 měly rovněž motor Walter Vega. Letouny ANBO V (výr. č. 50 a č. 51) vyrobené v roce 1932 měly již nainstalovány výkonnější sedmiválce Walter Venus o výkonu 110 k (80,9 kW) při 1750 ot/min. Díky své stabilitě ve vzduchu a dalším vlastnostem byl ANBO V ideálním strojem pro výcvik.[4] V letech 1934-1935 byly tyto letouny přestavěny na použití sedmiválcových motorů Armstrong Siddeley, typ Genet Major IA s ještě vyšším výkonem 140 k (103 kW). S těmito motory létaly po celé období (1934-1940).[5]
Pro 2. výrobní sérii letounů s již pozměněným názvem na ANBO 51, která byla dána do výroby v roce 1936, byl použit motor Armstrong Siddeley Genet Major IV, sedmiválcový hvězdicový motor o výkonu 160 k (120 kW), který umožnil letounu dosáhnout rychlosti až 200 km/h. Současně však vzrostla hmotnost (650 kg prázdná, 950 kg vzletová). Od roku 1936 do roku 1938 bylo postaveno 10 letadel (výr. č. 80-84, 785-789).[2]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/19/ANBO-V_01.jpg/220px-ANBO-V_01.jpg)
Popis letounu
ANBO V byl hornoplošník konvenční smíšené konstrukce, potažené plátnem a s trupem ze svařovaných ocelových trubek. Trup byl obdélníkového průřezu a byl mimo základní kostry ještě zesílen šikmými trubkami vpředu a zkříženými ocelovými drátěnými diagonálami vzadu. Stejnou konstrukci užívaly i pevné části ocasních ploch (vyrobené z duralu a potažené plátnem), pohyblivé byly zkonstruovány ze dřeva. Křídlo dřevěné konstrukce[6] bylo připojeno párem vzpěr k dolní části trupu a další vzpěry spojovaly trup s centroplánem křídla. Centrální část křídla byla "podepřena" pyramidou, tvořenou čtyřmi trojitými vzpěrami. V centroplanu byly umístěny dvě nádrže na 80 litrů benzínu, odkud palivo "samospádem" teklo do karburátoru motoru. Dvoukolový, pevný podvozek byl osazen párem kol s pneumatikami a vzadu ocasní ostruhou.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0a/Anbo5.jpg/220px-Anbo5.jpg)
Posádka seděla v tandemovém uspořádání (žák vpředu, instruktor vzadu). Sedadla byla upravena pro použití padáků. Před oběma kokpity byl průhledný štít z vytvrzeného termoplastu (celuloid). Žák a instruktor používali k vzájemné komunikaci zvukovou trubici vyvedenou do kukel. Prototyp a první dva sériové letouny byly poháněny hvězdicovým motorem Walter Vega československého původu a další dva sériové stroje byly poháněny motory Walter Venus, později britskými Armstrong Siddeley Genet Major. Motory Genet Major byly zpravidla kryty Townsendovým prstencem různých velikostí. Za motorem v první části trupu byla olejová nádrž o objemu 10 l. Vnitřek trupu byl od motoru oddělen protipožární přepážkou z ocelového plechu.[4]
V roce 1936 se objevila upravená verze ANBO 51 se zesílenou konstrukcí křídla a motorem Genet Major IV.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/16/ANBO-V_04.jpg/220px-ANBO-V_04.jpg)
Uživatelé
- Litva
Litva
Specifikace
Údaje pro verzi s motorem Walter Vega dle[3][7]
Technické údaje
- Osádka: 2 (instruktor a žák)
- Délka: 7,30 m
- Rozpětí křídla: 11,35 m
- Výška: 2,82 m
- Plocha křídla: 20,65 m²
- Prázdná hmotnost: 510 kg
- Maximální vzletová hmotnost: 820 kg
- Pohonná jednotka: 1 × vzduchem chlazený sedmiválcový hvězdicový motor Walter Vega
- vzletový: 90 k (66,2 kW) při 1800 ot/min
- jmenovitý: 85 k (62,5 kW) při 1750 ot/min
Výkony
- Maximální rychlost: 170 km/h
- Cestovní rychlost: 151 km/h
- Přistávací rychlost: 70 km/h
- Dostup: 4000 m
- Stoupavost: 4,2 m/s
Odkazy
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku ANBO V na anglické Wikipedii.
- ↑ Aircraft designed by A.Gustaitis [online]. Lietuvos aviacijos muziejus [cit. 2019-09-07]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ a b Aircraft designed by A.Gustaitis [online]. Kaunas: www.lam.lt (Lithuanian Aviation Museum) [cit. 2019-11-13]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2008-10-05.
- ↑ a b THOMAS, Heinz. ANBO (Lithuania) aircraft [online]. RAM (Russian Aviation Museum), 24. dubna 2000 [cit. 2019-11-13]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2007-10-20.
- ↑ a b RAMOŠKA, Gytis. MOKOMOJO LĖKTUVO ANBO-V SUKŪRIMO IR EKSPLOATACIJOS ISTORIJA - Historie vzniku a provoz letadla ANBO V (litevsky) [online]. Lietuvos Aviacijos Istorija 1919 - 1940 m. [cit. 2019-11-13]. Dostupné online.
- ↑ ANBO V (rusky) [online]. airwar.ru (Уголок неба), 2006 [cit. 2019-11-13]. Dostupné online.
- ↑ Grey 1938
- ↑ SKRAIDUOLIS, Jūsų. ANBO V [online]. Kaunas: lam.lt (Lithuanian Aviation Museum) [cit. 2019-11-13]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2006-07-28.
Literatura
- GREY, C.G.; BRIDGMAN, Leonard. Jane's All the World's Aircraft 1938. London: Sampson Low, Marston & Company, ltd, 1938. ISBN 0-7153-5734-4. (anglicky) Reprint 1972.
- TAYLOR, Michael J.H. Jane's Encyclopedia of Aviation. London: Studio Editions, 1989. Dostupné online. ISBN 1-85170-324-1. S. 922. (anglicky)
Související články
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu ANBO V na Wikimedia Commons
- ANBO V na stránkách valka.cz
- (anglicky) Anbo Flyers, ANBO-V na anboflight.tripod.com
- (litevsky) ANBO V na anboeskadrile.lt