Jaro – markrabě Adalbert II. Toskánský revoltuje proti císaři Ludvíku III. („Slepému“). Pomáhá sesazenému králi Berengarovi I. získat zpět Italské království. Ludvík III. je nucen vzdát se lombardského trůnu, prchá do Provence a je přinucen slíbit, že se už nikdy nevrátí do Itálie.
Únor a březen – Abú Abbás Abdalláh, dobyvatel Reggia di Calabria, se vrací ze Sicílie a stává se po svém otci Ibrahimovi II. aghlabovským emírem.
Červen – Ibrahim II. přistává s aghlabovskými expedičními silami v Trapani a pokračuje do Palerma. Rozdrtí zesílenou byzantskou armádu u Giardini.
Seveřané jsou vyhnáni z Dublinu. Po krátkém vpádu do Seisyllwgu (Wales) se skupina vedená vikingským lordem Ingimundrem se souhlasem paní Æthelflæd z Mercie usadí ve Wirralu.
5. dubna – Chalífa Ál-Mu'tadid umírá v Bagdádu po 10leté vládě. Vládcem Abbásovského chalífátu se stává jeho nejstarší syn Ál-Muktafí.
Kmen Kutama pod vedením Abú Abdalláha al-Ši'i se bouří proti Aghlabovcům. Zahájí tažení a požádá fatimovského duchovního vůdce Ubajda Alláha al-Mahdí Billáha o podporu.
Maurští andaluští obchodníci založili obchodní osadu (tzv. emporium) v Oranu (dnešní Alžírsko).[2]
Asie
Jaro – Císař Čao-cung jmenuje Jang Sing-miho velitelem východních okruhů v Číně. Získává titul prince Wu-čunga z Wu.
V tomto článku byl použit překlad textu z článku 902 na anglické Wikipedii.
↑VASILJEV, Alexandr A. Byzance et les Arabes, Tome II: Les relations politiques de Byzance et des Arabes à l'époque de la dynastie macédonienne (les empereurs Basile I, Léon le Sage et Constantin VII Porphyrogénète) 867-959 (253-348). Première partie: Les relations politiques de Byzance et des Arabes à l'époque de la dynastie macédonienne. Première période, de 867 à 959. Brusel: Fondation Byzantine, 1968. OCLC 1070617015 S. 145–147. (francouzsky)
↑MEYNIER, Gilbert. L'Algérie cœur du Maghreb classique. De l'ouverture islamo-arabe au repli (658-1518). Paříž: La Découverte, 2010. S. 26. (francouzsky)