Čekanka obecná
![ikona](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/99/Question_book-new.svg/48px-Question_book-new.svg.png)
![]() | |
---|---|
![]() Čekanka obecná (Cichorium intybus) | |
Vědecká klasifikace | |
Říše | rostliny (Plantae) |
Podříše | cévnaté rostliny (Tracheobionta) |
Oddělení | krytosemenné (Magnoliophyta) |
Třída | vyšší dvouděložné (Rosopsida) |
Řád | hvězdnicotvaré (Asterales) |
Čeleď | hvězdnicovité (Asteraceae) |
Rod | čekanka (Cichorium) |
Binomické jméno | |
Cichorium intybus L., 1753 | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/bc/Cichorium_intybus_kz07.jpg/220px-Cichorium_intybus_kz07.jpg)
Čekanka obecná (Cichorium intybus) je rostlina patřící do čeledi hvězdnicovité (Asteraceae).[1] Je to vytrvalá až jeden metr vysoká bylina s tuhým stonkem. Kvete od července do října, přičemž její květy jsou 3–4 cm široké, obvykle jasně modré, mohou se ale objevit odchylky ve zbarvení, a to od bílé až po bledě růžovou. Rostlinku je možné nalézt ve volné přírodě poměrně hojně v okolí cest, polí, luk, lesů a strání. Vypadá, jako by byla u cesty na stráži, na čekané; odtud německý (Wegwarte)[2] i český název. Podle lidové pověsti je čekanka proměněná dívka, která teskně čeká na návrat svého milého.[2][3] Kromě oblastí s extrémními životními podmínkami, jako je např. Antarktida a Grónsko, lze říci, že čekance se daří kdekoli na světě.
Čekanka je velice cennou léčivou bylinou. Nezaměnitelnými vlastnostmi oplývají prakticky všechny její části.
Druhy čekanky
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/bf/Illustration_Cichorium_intybus0_clean.jpg/220px-Illustration_Cichorium_intybus0_clean.jpg)
V dnešní době jsou známé spíše poddruhy čekanky, které se pěstují cíleně, těmi jsou: čekanka obecná setá, z jejíhož kořene se pražením připravuje všem známá náhražka kávy s názvem cikorka. Kolem roku 1970 vědci zjistili, že kořen čekanky obsahuje až na 20 % inulinu. Od té doby existují teorie[které?], že čekanka má obsah inulinu srovnatelný s obsahem inulinu v cukrové řepě.[zdroj?!] Inulin je obsažen zejména v rostlinách z čeledi Asteraceae a v běžném potravinářském průmyslu se používá jako sladidlo. Inulin je o 30 % silnějším sladidlem než sacharóza. Inulin je možné hydrolýzou přeměnit na fruktózu či glukózu.
Použití
Čekanka byla spolu s cukrovou řepou a žitem užívána jako ingredience pro výrobu tzv. Mischkaffee (míchané kávy), jež byla hojně vyráběna během tzv. kávové krize (1976–1979) ve východním Německu. V České republice pod názvem Melta.
Z čekankového kořene se vyrábí též sirup, který se používá jako zdravější alternativa cukru. Čekankový sirup má polotekutou podobu a je přirozeně sladký. Lze ho používat nejen do nápojů, ale rovněž pokrmů teplé i studené kuchyně.
Pražená čekanka je také hojně využívána pivovarníky pro vylepšení chuti jejich piva.
Léčivé účinky
Lidová medicína předpokládá poměrně široké léčivé vlastnosti čekanky.[zdroj?]
Hoste a kol. demonstrovali v roce 2006 možný antiparazitní účinek čekanky proti hlísticím přežvýkavců. Zkrmování čekanky ovcím či spárkaté zvěři v experimentální studii výrazně redukovalo infekci plicnivkami a některými zástupci čeledi Trichostrongylidae.[4]
Kořen
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/3f/Cichorium_intybus_cikoria.jpg/220px-Cichorium_intybus_cikoria.jpg)
Kořen čekanky je nejvhodnější sbírat brzy na jaře či na podzim předtím, než dojde k přízemním mrazíkům. Po sběru by se měly z kořene pečlivě omýt nánosy půdy. Po očištění se kořen řeže na kousky dlouhé přibližně 15 cm, dále se uloží na stinné, suché a dobře větrané místo, kde se suší při teplotě do 50 °C. Kořen čekanky může dorůstat až do délky 30 cm s průměrem až 15 mm. Z vývaru z nastrouhaného kořene čekanky se dají připravovat nápoje jakožto náhražka v dobách nedostatku kávy (tzv. melta).
Květ
Nejlepší dobou pro sběr květů je slunečné dopoledne, kdy je květ plně rozvitý.[5]
Včelařství
Čekanka je výborná nektarodárná a pylodárná bylina. Její nektar je namodralý a květu čekanky jej vyprodukuje za 24 hodin 0,36 mg.[6] Jeho cukernatost je 38 %. Cukerná hodnota, tedy množství cukru vyprodukovaného v květu za 24 hodin, je 0,13 mg.[6] Rostlina včelám poskytuje značné množství pylu, který včely rouskují do světle šedých rousek. Druhový med čekanky je velmi vzácný. Je světle žlutý, s příjemnou chutí a vůní připomínající slunečnicový med. Krystalizuje do hrubých krystalů. Obvykle však bývá med z čekanky součástí letních smíšených medů.[6]
Odkazy
Reference
- ↑ PAZDERA, Zdeněk. Cichorium intybus - čekanka obecná. Herbář Wendys [online]. botanika.wendys.cz, 2015-05-23 [cit. 2015-07-23]. Dostupné online.
- ↑ a b WEIGAND, Friedrich Ludwig Karl. Deutsches Wörterbuch, Díl 3.: S–Z. [s.l.]: [s.n.], 1878. Dostupné online. S. 1063.
- ↑ Čekanka obecná - Atlas bylin - České bylinky. ceske-bylinky.cz [online]. [cit. 2024-04-08]. Dostupné online.
- ↑ Hoste H, Jackson F, Athanasiadou S, Thamsborg SM, Hoskin SO. The effects of tannin-rich plants on parasitic nematodes in ruminants. Trends Parasitol. 2006, roč. 22, čís. 6, s. 253–61. Dostupné online. PMID 16632404.
- ↑ MAHELOVÁ, Linda. Čekanka obecná. lindamahelova.cz [online]. 2023-03-21 [cit. 2024-07-23]. Dostupné online.
- ↑ a b c HARAGSIM, Oldřich. Včelařské byliny. Praha: Grada, 2008. 108 s. ISBN 978-80-247-2157-6. S. 21.
Literatura
- Momčilová, Pavla – Zimní a jarní zeleninové menu; nakl. Pavla Momčilová, 1995; str. 16; ISBN 80-901137-7-X
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu čekanka obecná na Wikimedia Commons
Galerie čekanka obecná na Wikimedia Commons
Slovníkové heslo čekanka obecná ve Wikislovníku
- Web Botanika Archivováno 4. 4. 2013 na Wayback Machine.
- Web Ordinace
- Čekanka obecná a její účinky na Bylinkovo.cz