Yannick Bellon
![]() (2010) ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | (fr) Marie-Annick Bellon ![]() 6 abril 1924 ![]() Biarritz (França) ![]() |
Mort | 2 juny 2019 ![]() 18è districte de París (França) ![]() |
Formació | Institut des hautes études cinématographiques ![]() |
Activitat | |
Ocupació | directora de cinema, productora de cinema, guionista, muntadora, realitzadora ![]() |
Família | |
Mare | Denise Bellon ![]() |
Germans | Loleh Bellon ![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Marie-Annick Bellon, coneguda públicament com a Yannick Bellon (Biarritz, 6 d'abril de 1924 - 18è districte de París, 2 de juny de 2019) va ser una directora de cinema bascofrancesa, filla de la fotògrafa Denise Bellon (coneguda per les seves aportacions documentals sobre el surrealisme i pels seus reportatges de viatges). La seva germana Loleh Bellon és actriu dramàtica. Va ser també tia de Jaime Semprún.[1]
Filmografia
- Goémons (1947)
- Colette (1951)
- Varsovie, quand même... (1954)
- Un matin comme les autres (1956)
- Le second souffle (1959)
- Le bureau des mariages (1962)
- Quelque part quelqu'un (1972)
- La femme de Jean (1974)
- Jamais plus toujours (1976)
- L'amor violat (1978)
- L'amour nu (1981)
- La triche (1984)
- Les enfants du désordre (1989)
- L'affût (1992)
- Le souvenir d'un avenir (2001), amb Chris Marker. Pel·lícula sobre la seva mare, Denise Bellon
Referències
- ↑ Villien, Bruno. «Bellon, Yannick». A: Le Dictionnaire universel des créatrices. Éditions des femmes, 26 de novembe de 2015, p. 3529. ISBN 978-2-7210-0651-6 [Consulta: 14 novembre 2017].