Mariano Torres Solanot
Biografia | |
---|---|
Naixement | 11 juliol 1791 ![]() Poleñino (província d'Osca) ![]() |
Mort | 18 octubre 1858 ![]() Saragossa |
![]() | |
17 de juny de 1842 – 9 de maig de 1843 | |
Activitat | |
Ocupació | polític ![]() |
Fills | Antonio Torres-Solanot Casas ![]() |
Premis |
Mariano Torres Solanot (Poleñino, 11 de juliol de 1791 -Saragossa, 18 d'octubre de 1858)[1] va ser un polític aragonès, ministre durant la minoria d'edat d'Isabel II d'Espanya.
Biografia
Va néixer en el si d'una família d'infantons d'Aragó. Fill de Miguel Torres i de Rosa Solanot i, per tant, nebot del polític liberal aragonès Valentín Solanot Ferrer. Jurista aragonès adscrit al bàndol exaltat, va ocupar en la regència de Baldomero Espartero el càrrec de ministre de la Governació entre el 17 de juny de 1842 i el 9 de maig de 1843. També fou senador per Osca en 1837-1838, 1838-1839, 1839; i per Pontevedra en 1841, 1842 i 1843.[2][3]
Va ser el primer Vescomte de Torres-Solanot concedit per Isabel II i gran creu de l'Orde de Carles III.[4]
Referències
- ↑ Mariano Torres Solanot a geneall.net
- ↑ Fitxa del Senat
- ↑ «Torres-Solanot y Casas, Antonio». Gran Enciclopedia Aragonesa. Saragossa: DiCom Medios SL, sota llicència Creative Commons.
- ↑ El Vizcondado de Torres Solanot.
Càrrecs públics | ||
---|---|---|
Precedit per: Facundo Infante Chávez | Ministre de Governació![]() 1842-1843 | Succeït per: Fermín Caballero |