Margarida Aritzeta i Abad
(2013) ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 20 juliol 1953 ![]() Valls (Alt Camp) ![]() |
8a Degana de la Institució de les Lletres Catalanes | |
2019 – ← Isabel-Clara Simó i Monllor ![]() | |
Activitat | |
Ocupació | escriptora ![]() |
Participà en | |
28 març 2022 | Defensem l'escola en català ![]() |
Premis
|
Margarida Aritzeta i Abad (Valls, 20 de juliol de 1953) és escriptora i ha estat professora de teoria de la literatura i literatura comparada a la Universitat Rovira i Virgili (Tarragona) fins al setembre de 2018.[1]
Va néixer a Valls (Alt Camp), on resideix després d'haver estudiat i viscut durant un temps a Barcelona. Durant els anys de la seva formació, fa tres cursos de Belles Arts a l'Escola Sant Jordi de Barcelona (actualment Facultat de Belles Arts), que inicialment combina amb els estudis de filosofia i lletres a la Universitat de Barcelona, fins que abandona Belles Arts per dedicar-se plenament als estudis humanístics.
Entra en contacte amb el món literari i coneix els escriptors que comencen a tornar de l'exili, les figures de referència, així com els aleshores joves de la generació dels setanta, amb qui lliga amistat i relacions literàries, encara que no comença a publicar fins a la dècada dels 80.[2]
Participa en el col·lectiu literari Ofèlia Dracs des de 1983, just quan el col·lectiu preparava l'edició de Negra i consentida (1983) i començava a treballar en un recull que mai no va veure la llum i que s'havia de dir La primera vegada.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/89/Ofelia2.jpg/220px-Ofelia2.jpg)
Ha publicat contes amb Ofèlia Dracs en els volums Essa efa (1985), Boccato di cardinali (1985) i Misteri de reina (1994), i n'ha format part fins que el col·lectiu es va deixar de reunir (perquè, en realitat, mai no es va dissoldre), després de la mort de Joaquim Soler i de Jaume Fuster, a poca distància l'un de l'altre.[3]
Activitat professional
És mestra, llicenciada en història moderna i doctora en filologia catalana per la Universitat de Barcelona, on va fer el doctorat amb una tesi sobre el poeta i crític Josep Lleonart (tesi consultable; Arxivat 2021-05-19 a Wayback Machine.). Ha col·laborat a la ràdio (Ràdio Popular de Reus)[4] i en diverses publicacions periòdiques, com el setmanari Mestral, de curta vida, que volia ser un periòdic d'informació política de les comarques meridionals de Catalunya[5] i el diari Avui.[6] La major part de la seva vida professional, l'ha dedicada a la docència, a la recerca i a l'escriptura.
A l'inici de la seva activitat professional, va ser durant tres anys professora de secundària. Ben aviat, el curs 1979-80, es va vincular professionalment a la Divisió VII de la Universitat de Barcelona, la futura Universitat Rovira i Virgili, on ha treballat fins al final del curs 2018.[7] Des de la URV, ha col·laborat en projectes docents i de recerca d'altres universitats, com la UAB i la UOC, amb l'ICE de la UB, amb l'Escola d'Administració Pública de la Generalitat de Catalunya. Ha participat en col·loquis i congressos sobre literatura en diversos llocs d'Europa, Amèrica i Àsia (Beijing). Ha organitzat cursos de postgrau i màsters sobre literatura, sobre escriptura literària i guionatge[8] i ha impartit cursos de literatura en universitats de l'Argentina i de Cuba, a través del programa Intercampus.[9] Precisament a Cuba, on va néixer la seva mare, va encetar una de les línies temàtiques de la seva obra narrativa amb L'herència de Cuba.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1f/Aritzeta_Pou.jpg/220px-Aritzeta_Pou.jpg)
Una altra de les línies de la seva narrativa té relació amb Valls i amb el mas en què va néixer, on entre 1946 i 1947 van viure durant nou mesos quatre guerrillers que pertanyien a l'Agrupació Guerrillera de Catalunya i van ser detinguts en l'anomenada «Caiguda dels 80», i processats en el consell de guerra sumaríssim 35836. El coneixement d'aquesta història, anterior a la seva naixença, ha donat lloc a la novel·la verídica El pou dels maquis i al volum El pou dels maquis. Els fets, els documents, en què s'explica el procés de documentació i entrevistes amb els supervivents.
La seva primera obra publicada és un assaig: Carrasclet-Veciana, elements per a l'anàlisi de la guerrilla antiborbònica (1979). Ha publicat sobretot novel·les, algunes de les quals adreçades al públic infantil i juvenil. Ha conreat també la novel·la de gènere: novel·la negra, ciència-ficció, fantasia mítica.
L'activitat com a professora universitària l'ha portada a publicar nombrosos treballs de recerca, estudis de literatura i edicions crítiques, entre les quals destaca l'edició d'una part del Calaix de sastre del baró de Maldà [10] i diversos estudis sobre Narcís Oller,[11] entre molts altres.[12]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/af/Margarida_Aritzeta.jpg/220px-Margarida_Aritzeta.jpg)
Entre 2006 i 2010, va formar part del govern de la Generalitat de Catalunya com a directora general d'Acció Departamental del Departament de Vicepresidència[13] i des del càrrec va impulsar diversos projectes, com la creació de la comissió de commemoracions històriques i culturals del govern, la representació de la Generalitat a l'Alguer, o l'Eurodistricte de l'Espai Català Transfronterer, un projecte liderat per la casa de la Generalitat de Catalunya a Perpinyà.[14][15][16]
Obres
Novel·les
- Un febrer a la pell. Barcelona: Edicions 62, 1983; ISBN 842971989X.
- Vermell de cadmi. Barcelona: Laia, 1984; ISBN 8472224317.
- El darrer toro. Barcelona: Plaza i Janés, 1987; ISBN 8401341086.
- El correu de Trípoli. Barcelona: La Magrana, 1990; ISBN 8474104998.
- Tie Break. Barcelona: La Magrana, 1991; ISBN 8422641631.
- El cau de llop. Barcelona: La Magrana, 1992; ISBN 8474106117.
- Quaranta graus a l'ombra. Reus-Tarragona, publicada per capítols en El Nou Diari, 1992.
- Atlàntida. Barcelona: Columna, 1995; ISBN 8478098240.
- L'home inventat. Barcelona: Columna, 1996; ISBN 8483000474.
- L'herència de Cuba. Barcelona: Columna, 1997; ISBN 8483002744.
- El verí. Valls: Cossetània, 2002; ISBN 8495684438.
- Perfils de Nora. Barcelona: Proa, 2003; ISBN 8484375374.
- El llegat dels filisteus. Valls: Cossetània, 2005; ISBN 8497911652.
- La maleta sarda. Barcelona: Columna, 2010; ISBN 9788466410953. En italià: ISBN 9788415896456.
- El pou dels maquis. Valls: Cossetània, 2013; ISBN 9788490340462.
- El pou dels maquis: els fets, els documents. Realitat i documentació d'una novel·la verídica. Valls: Cossetània, 2013; ISBN 9788490340462.
- Bandoler. Valls: Cossetània, 2013; ISBN 9788490342022.
- L'amant xinès. Barcelona: Llibres del Delicte, 2015.[17] ISBN 9788494106484.
- Els fils de l'aranya. Barcelona: Llibres del Delicte, 2016; ISBN 9788494374975.
- La filla esborrada. Barcelona: Capital Books, 2017; ISBN 9788494492877.
- Rapsòdia per a un mort. Barcelona: Llibres del Delicte, 2018; ISBN 9788494936111.
- Teoria del gall. Barcelona: Llibres del Delicte, 2020; ISBN 9788412062557.
- Encara hi ha flors: quan els morts no descansen en pau. Barcelona: Capital Books, 2022; ISBN 9788412408614
- Les dones de lli. Valls: Cossetània, 2024; ISBN 9788413563336
Narrativa
- Quan la pedra es torna fang a les mans. Barcelona: Selecta, 1981; ISBN 9788429804737.
- Essa Efa [obra col·lectiva, amb Ofèlia Dracs]. Barcelona: Laia, 1985; ISBN 9788429742312.
- Boccato di cardinali [obra col·lectiva, amb Ofèlia Dracs]. València: Tres i Quatre, 1985; ISBN 9788475021485.
- Temps de secada. València: Gregal, 1986; ISBN 9788475751375.
- Misteri de reina [obra col·lectiva, amb Ofèlia Dracs]. València: Tres i Quatre, 1994; ISBN 9788475024202.
- «La fortuna», dins Dones soles. Barcelona: Planeta, 1995. Col·lecció Ramon Llull, p. 21-32; ISBN 9788408016281.
- «El prodigi», dins Temps de fogony: relats històrics de l'Alt Pallars. Barcelona: Proa, 2004; dins DD.AA.: El darrer comte del Pirineu. Barcelona: Proa, 2005.
- «L'assassinat de la venedora de cupons», dins Anna Maria VILLALONGA (ed.). Elles també maten. Barcelona: Llibres del Delicte, 2013.
- «L'or del ring», dins Llibre de la Marató 2015, p. 101-112; ISBN 9788494452406.
- «Metro Llacuna», dins Barcelona, viatge a la perifèria criminal, Barcelona: Crims cat.
- «Mala sang», dins Assassins del Camp. Barcelona: Llibres del Delicte, 2018; ISBN 9788494788949.
- «El fill del rei», dins La cervesa de la Highsmith. Lleida: Pagès, 2021, p. 29-38; ISBN 9788413032320.
Novella juvenil
- Emb Gran Nord. Barcelona: Edicions 62, 1985; Barcelona: Empúries, 1997; ISBN 8429723617. En gallec: ISBN 8482881388.
- La volta al món de Gilbert, el lloro. Barcelona: Teide, 1987; Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 1995; ISBN 8430714286. En castellà: ISBN 8430714138.
- El castell del Tascó. Barcelona: Pirene, 1988; ISBN 8477660387.
- Grafèmia. Barcelona: Laia, 1982; ISBN 9788472226869
- Un rock d'estiu. Barcelona: Columna Jove, 1992; ISBN 8478093966. En euskera: ISBN 8433011146.
- L'aiguamoll dels cocodrils. Barcelona: Cruïlla, 2000; ISBN 8482868500.
- El castell del cor menjat. Barcelona: Cruïlla, 2003; ISBN 8466105956.
- Aigües de tardor. Barcelona: Cruïlla, 2006; ISBN 846611372X.
- El gorg negre. Barcelona: Estrella Polar, 2012; ISBN 9788499328874.
- La nit de la papallona. Barcelona: Barcanova, 2014; ISBN 9788448933470.
- Cita a la paret de gel. Benicarló: Onada edicions, 2014; ISBN 9788415896456.
- Els cais de les sirenes. Barcelona: Cruïlla, 2015; ISBN 9788466138765.
- Quimera. Benicarló: Onada edicions, 2018; ISBN 9788417050634.
Assaig, crítica i estudis literaris
- Carrasclet-Veciana. Elements per a l'anàlisi de la guerrilla antiborbònica. Valls: Òmnium Cultural, 1979; Número d'OCLC: 807238745.
- Un filojansenista: Jaume Cesat: Barcelona, 1757 - Valls, 1809: presentació d'un manuscrit de poesies. Valls, 1982. Col·lecció Òmnium Cultural Alt Camp; ISBN 8430069046.
- Josep Lleonart: obra crítica. 3 vol. (1010 f.). Universitat de Barcelona, Facultat de Filologia 1985. Número d'OCLC: 804417271. Resum de tesi doctoral. Barcelona: Universitat de Barcelona, 1985. Número d'OCLC: 892302531.
- Manuel de Montoliu: obra crítica. Tarragona: Institut d'Estudis Tarraconenses Ramon Berenguer IV, 1988; ISBN 8450579724.
- Diccionari de termes literaris. Barcelona: Edicions 62, 1996; ISBN 8429741186.
- El joc intertextual: quatre itineraris per la «sala de les nines»: (Llorenç Villalonga, Mercè Rodoreda, M. Antònia Oliver, Toni Serra). Barcelona: Proa, 2002; ISBN 8484373517.
- Isabel-Clara Simó, Barcelona: Associació d'Escriptors en Llengua Catalana, 2014 Retrats 26
Edició de textos i edició crítica de textos
- Rafael d'Amat i de Cortada (baró de Maldà). Viatge a Maldà i Anada a Montserrat (edició del text amb estudi introductori de M. Aritzeta). Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 1986; ISBN 8472027759.
- Rafael d'Amat i de Cortada (baró de Maldà). El Col·legi de la Bona Vida (edició del text amb estudi introductori de M. Aritzeta). Barcelona: Barcanova, 1993; ISBN 8475338216.
- Rafael d'Amat i de Cortada (baró de Maldà). Viles i ciutats de Catalunya (edició crítica del text amb estudi introductori). Barcelona: Barcino, 1993; ISBN 8472266516.
- Rafael d'Amat i de Cortada (baró de Maldà). Miscel·lània de viatges i festes majors (edició crítica del text amb estudi introductori). Barcelona: Barcino, 1994; ISBN 8472266591 ISBN 8472266605.
Estudis sobre la seva obra
- Magí Sunyer (ed.) (2020). Margarida Aritzeta, Tarragona, Publicacions de la URV (ISBN 978-84-8424-861-3)
- «Aritzeta i Abad, Margarida», dins Diccionari de la Literatura Catalana, dirigit per Àlex Broch, p. 82-83. Barcelona: Enciclopèdia Catalana 2008; ISBN 9788441218239.
Premis i reconeixements
- Premi Víctor Català de contes i narracions per Quan la pedra es torna fang a les mans (1980)
- Finalista Premi Joaquim Ruyra el 1981 per Grafèmia (1982)
- Premi Sant Joan de Novel·la per Un febrer a la pell (1983)
- Premi Barcanova de Literatura Juvenil 2013 amb El vol de la papallona, que es va publicar amb el títol La nit de la papallona (2014).
- Creu de Sant Jordi (2018) [18][19]
- Títol de Reconeixement de l'Ajuntament de Valls (2016) [20]
- Vallenca de l'any (2014) [21]
- Homenatge al Festival Tiana Negra 2019 per ser baula entre diverses generacions d'escriptors de novel·la negra.[22]
- Jornades «Margarida Aritzeta» de la Càtedra Baixeras (2019)[23]
Referències
- ↑ «Margarida Aritzeta i Abad | enciclopèdia.cat». [Consulta: 14 maig 2020].
- ↑ «Margarida Aritzeta». [Consulta: 18 desembre 2020].
- ↑ carlesdomenec. «Homenatge al col·lectiu Ofèlia Dracs a Tiana Negra», 22-01-2016. [Consulta: 18 desembre 2020].
- ↑ «Castells a les ones». RevistaCastells.cat, 07-06-2017. [Consulta: 14 març 2021].
- ↑ Barberà, Tomàs. Més enllà del taulell: pàgines viscudes. Reus: Barberà, 2017, p. 49.
- ↑ Eras, Josep Lluís «I es posaren a caminar». El Punt Avui, 02-09-2016.
- ↑ URV. Gabinet de Comunicació i Markèting «Entrevista». URVACTIV@. Diari digital de la Universitat Rovira i Virgili, 27-03-2019.
- ↑ «Margarita Aritzeta». Fira internacional del llibre de Guadalajara. Institut Ramon Llull. Arxivat de l'original el 2011-09-04. [Consulta: 25 març 2011].
- ↑ URV. Gabinet de Comunicació i Marquèting «Unes jornades sobre Margarida Aritzeta ressalten la seva aportació als diferents gèneres literaris». URVACTIV@. Diari Digital de la Universitat Rovira i Virgili, 28-11-2019.
- ↑ «Margarida Aritzeta i Abad». A: Repertori de catalanòfils, Volum 1. Associació Internacional de Llengua i Literatura Catalanes, p.16 [Consulta: 21 març 2011].
- ↑ URV. Gabinet de Comunicació i Marquèting «Margarida Aritzeta situa L’Escanyapobres de Narcís Oller a l'Espluga de Francolí». URVACTIV@. Diari Digital de la Universitat Rovira i Virgili, 23-03-2017.
- ↑ «Margarida Aritzeta, Professora de Teoria de la Literatura i Literatura Comparada. Universitat Rovira i Virgili». Google Acadèmic. [Consulta: 14 març 2021].
- ↑ Decret 640-2006 del 27 de desembre de 2006, Departament de la Vicepresidència (https://legislacion.derecho.com/decret-640-2006-27-diciembre-2006-departament-de-la-vicepresidencia-190816 Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.)
- ↑ Aritzeta, Margarida. "Fer política entre fronteres", dins: Treballar a la frontera. La Generalitat a Perpinyà i a l'Alguer. Generalitat de Catalunya. Departament de la Vicepresidència. Barcelona: Dipòsit Legal: T-249-2010, Juny de 2010, p. 4-15.
- ↑ «Treballar a la frontera. La Generalitat a Perpinyà i a l'Alguer». Slideshare, juny 2010. [Consulta: 14 març 2021].
- ↑ «Treballar a la frontera». Documents MX, 14-05-2015. [Consulta: 14 març 2021].
- ↑ Eras, Josep Lluís «BCN World ja té una novel·la negra». Cultura (El Punt Avui), 12-12-2014, p. 27.
- ↑ «Creus de Sant Jordi». Arxivat de l'original el 2018-07-26. [Consulta: 26 juliol 2018].
- ↑ URV. Gabinet de Comunicació i Marquèting «L'escriptora i professora de literatura Margarida Aritzeta rebrà la Creu de Sant Jordi». URVACTIV@. Diari digital de la Universitat Rovira i Virgili, 18-07-2018.
- ↑ Ajuntament de Valls. «Lliurament dels Títols de Reconeixement de Ciutat», 01-06-2016. [Consulta: 26 juliol 2018].
- ↑ «La 31a Nit de Premis aplega tres-centes persones al Centre Cultural Municipal – El Vallenc». [Consulta: 26 juliol 2018].
- ↑ Agència «Homenatge a Margarida Aritzeta en el Tiana Negra». Diari de Tarragona, 23-01-2019.
- ↑ Càtedra Joasep Anton Baixeras. «La Càtedra Baixeras organitza les Jornades Margarida Aritzeta». Universitat Rovira i Virgili. [Consulta: 18 desembre 2020].
Enllaços externs
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- Fitxa al Qui és qui de la Institució de la Lletres Catalanes.
- Web de l'Associació d'Escriptors en llengua catalana Arxivat 2014-12-11 a Wayback Machine..
- Web dels Escriptors del Camp de Tarragona.