Lluís I de Tàrent
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 1320 (Gregorià) ![]() Regne de Nàpols ![]() |
Mort | 1362 (Gregorià) ![]() Nàpols (Itàlia) ![]() |
Causa de mort | pesta ![]() |
Sepultura | abadia de Montevergine ![]() |
Activitat | |
Ocupació | sobirà ![]() |
Altres | |
Títol | Comte ![]() |
Família | House of Anjou-Taranto (en) ![]() ![]() |
Cònjuge | Joana I de Nàpols (1346 (Gregorià)–) ![]() |
Fills | Catherine of Naples, Esclarmonde of Taranto, fill il·legítim, Frances of Naples, Clementia of Taranto ![]() |
Pares | Felip I de Tàrent ![]() ![]() |
Germans | Joan d'Anjou, reina d'Armènia Margaret of Taranto Robert II de Tàrent Felip II de Tàrent Felip de Tàrent ![]() |
Premis | |
![]() ![]() | |
Lluís de Tarent (1308 - Nàpols 1362), príncep de Nàpols; príncep de Tarent (1346-1362); comte de Provença i rei de Nàpols (1352-1362).
Orígens familiars
Fill del príncep Felip I de Tàrent i Caterina de Valois-Courtenay. Era net per línia paterna del rei Carles II de Nàpols i Maria d'Hongria, i per línia materna del duc Carles I de Valois i l'emperadriu Caterina I de Courtenay.
Núpcies i descendents
Es casà el 20 d'agost de 1346 a Roma amb la reina Joana I de Nàpols, de la qual fou el seu segon espòs. D'aquesta unió nasqueren:
Tingué dues filles il·legítimes:
- Esclabonde
- Clemència
Rei de Nàpols
Es convertí primerament en amant de la reina i confabulà al seu costat la mort del seu primer marit, Andreu d'Hongria el 1345,[1] provocant l'enemistat dels angevins del Regne d'Hongria, que intentaren envair el Regne de Nàpols i hagué de negociar la pau amb el Regne de Sicília arran de la invasió de Ramon de Peralta en 1347.[2] El 17 de maig de 1352 fou coronat rei de Nàpols, cosa que el primer marit de Joana no aconseguí, així com tampoc cap altre marit d'ella. Al cap d'uns mesos Lluís I d'Hongria invadí el regne per venjar la mort del seu germà Andreu i la parella de reis hagué de refugiar-se amb el Papa Climent VI a Avinyó. Davant la invasió del Regne Joana I i Lluís reclamaren una solució al Papa, el qual absolgué Joana en 1352.[3] Lluís morí el 25 de maig de 1362 a la ciutat de Nàpols.
Referències
- ↑ Pierre Matthieu, Histoire des prosperitez malheureses d'une femme Cathenoise (París, 1617).
- ↑ «Lluís I de Tàrent». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
- ↑ Wilks, George Augustus F. The popes: a historical summary (en anglès), 1851, p. 151.
Precedit per: Joana I | Comte de Provença Rei de Nàpols amb Joana I 1352-1362 | Succeït per: Joana I |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)