Joan Ribó i Canut
![]() (2019) ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 17 setembre 1947 ![]() Manresa (Bages) ![]() |
![]() | |
13 juny 2015 – 17 juny 2023 ← Rita Barberá Nolla – María José Català Verdet → | |
![]() | |
11 juny 2011 – 27 març 2024 (dimissió) – Lluïsa Notario Villanueva → | |
![]() | |
12 juny 2003 – 3 abril 2007 ← Joan Ribó i Canut – Glòria Marcos i Martí → | |
![]() | |
9 juliol 1999 – 1r abril 2003 ← Glòria Marcos i Martí – Joan Ribó i Canut → | |
![]() | |
11 setembre 1997 – 7 desembre 2003 ← Albert Taberner i Ferrer – Glòria Marcos i Martí → | |
![]() | |
26 maig 1995 – 14 juny 2007 Circumscripció electoral: València | |
![]() | |
1992 – 1997 ← Juan Pedro Zamora Suárez – Alfred Botella i Vicent → ![]() | |
Dades personals | |
Formació | Universitat de València Universitat Politècnica de València ![]() |
Activitat | |
Lloc de treball | València ![]() |
Ocupació | professor d'educació secundària, sindicalista, enginyer, polític, catedràtic ![]() |
Partit | Compromís (2010–) Esquerra Unida del País Valencià (1986–2008) Partit Comunista del País Valencià (1975–2007) ![]() |
Membre de | |
Signatura ![]() ![]() | |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Joan Ribó i Canut (Manresa, 17 de setembre de 1947) és un polític valencià. Va ser alcalde de València per Compromís des del 2015 fins al 2023. Anteriorment va ser coordinador general d'Esquerra Unida del País Valencià (EUPV) entre 1997 i 2003 i diputat a les Corts Valencianes. Políticament Joan Ribó se situa en l'esquerra política, el valencianisme i l'ecologisme.
Biografia
Nascut a Manresa (Bages) el 17 de setembre de 1947, va viure a Adrall (Ribera d'Urgellet, Alt Urgell) fins que es desplaçà a Barcelona per fer els estudis de batxillerat. Va estudiar a la Universitat Politècnica de València enginyeria agrònoma[1] i es diplomà en tecnologia d'aliments. Va fer el doctorat a l'Institut Agroquímic de València, on després va continuar en tasques d'investigació sobre plaguicides no contaminants. En aquest període va publicar huit treballs d'investigació i va dirigir tres tesines de llicenciatura i tres tesis doctorals per a les facultats de Químiques i Biològiques de la Universitat de València.
Va ser professor de la Universitat Politècnica de València durant set anys en les Escoles Superiors d'Enginyers Agrònoms i Industrials, on va assumir durant dos anys el càrrec de Director del Departament de Química (amb caràcter d'interí). El 1978 va aprovar les oposicions de professor agregat de Física i Química d'Ensenyament Mitjà. Cinc anys més tard va aconseguir per concurs oposició la plaça de catedràtic. Des d'aquest moment va desenvolupar la seua tasca docent en els instituts de Batxillerat de Manises, Sorolla i Districte Marítim a València, i Meliana, on actualment té plaça en excedència per ser alcalde de València.
Activitat política
Inicis polítics
La seua activitat política va començar amb la participació en la constitució del Sindicat Democràtic des de posicions ideològiques cristianes progressistes,[2] properes a la Teologia de l'Alliberament[1] (HOAC i Cristians pel Socialisme). Va ingressar en el Partit Comunista del País Valencià (PCPV) quan es constituí la Junta Democràtica del País Valencià el 1975, i va arribar a la secretaria general el 1992 en un moment de debat intern entre els sectors que propugnaven per un acostament amb el PSOE i les tesis d'enfrontament amb els socialistes del líder d'Esquerra Unida Julio Anguita en que Ribó s'alineava.
A les eleccions a les Corts Valencianes de 1995 va ocupar la cinquena posició en la llista electoral d'Esquerra Unida del País Valencià (EUPV) per València que liderava el coordinador general Albert Taberner aconseguint l'acta de diputat. Dos anys més tard, el 1997, el va substituir com a màxim dirigent de la federació EUPV i deixà la secretaria general del PCPV en mans d'Alfred Botella.[2]
Coordinador General d'Esquerra Unida
La seua etapa com a Coordinador General d'EUPV (1997-2003) està marcada per la sortida de l'anterior màxim responsable Albert Taberner que va encapçalar l'escissió de la corrent interna Nova Esquerra que acabaria integrant-se amb el PSPV-PSOE. Glòria Marcos va assumir el càrrec de Síndica-portaveu del grup parlamentari d'EUPV a les Corts Valencianes que Taberner va deixar en passar a formar part del Grup Mixt.
Joan Ribó va encapçalar la candidatura d'EUPV a les eleccions de 1999 amb uns resultats discrets. Va passar de tindre 10 a 5 escons el que va provocar un període d'aliances electorals a les successives eleccions. A la convocatòria electoral de 2003, amb Ribó al capdavant, EUPV va liderar la coalició Esquerra Unida-L'Entesa juntament amb Els Verds del País Valencià, Izquierda Republicana i Esquerra Valenciana.
El desembre de 2003 Ribó no es va presentar la seua candidatura per renovar el càrrec de Coordinador General d'EUPV al congrés en que s'enfrontaven Presentación Uran, Pasqual Mollà i Glòria Marcos, aquesta darrera resultaria vencedora. Ribó es mantindrà com a síndic-portaveu del grup l'Entesa a les Corts durant aquella legislatura fins que a les eleccions de 2007 va cedir el lideratge a Marcos.
Compromís
La conformació de la coalició electoral entre EUPV i el Bloc Nacionalista Valencià (BLOC) per a les eleccions a les Corts Valencianes de 2007 sota la marca Compromís pel País Valencià va suposar el definitiu trencament entre el sector liderat per Marcos i la corrent interna Esquerra i País que liderava Pasqual Mollà i va derivar en la creació del nou partit Iniciativa del Poble Valencià (IdPV) que va mantindre l'acord amb el BLOC i refundà en la nova Coalició Compromís. Ribó, tot i mantindre's al marge del moviment d'IdPV, va liderar un nou corrent intern (Projecte Obert) que també defensava l'acord polític amb el BLOC sota la marca Compromís.[1] Aquest posicionament va provocar i les posicions enfrontades va acabar en la sortida de Projecte Obert d'EUPV el 2008.[3] Un any abans, Ribó es va donar de baixa del partit on havia militat històricament: el PCPV.[4]
Alcalde de València
Joan Ribó, que havia retornat a l'activitat docent,[5] s'incorporà a la política activa el 2011 per tal d'encapçalar la candidatura de Compromís a les eleccions locals a la ciutat de València. Per primera vegada en la història un partit nacionalista d'esquerres aconseguia representació al consistori del cap-i-casal amb tres escons i més del 9% dels vots, no suficients per tombar la majoria absoluta de l'alcaldessa Rita Barberà.
Va ser a les eleccions municipals de 2015 quan Compromís amb Ribó al capdavant aconsegueix trencar l'hegemonia de la dreta i esdevindre alcalde de la ciutat. Va aconseguir un destacat augment de vots fins al 23,28%, amb Compromís com a segona força a l'Ajuntament. El 13 de juny de 2015 va ser investit Alcalde de València amb els vots a favor de Compromís (9 regidors), el PSPV (5 regidors) i València en Comú (3 regidors).[6] A les eleccions de 2019 va millorar resultats esdevenint primera força política a la capital valenciana per primera vegada en la història. Compromís va guanyar les eleccions i va passar de 9 a 10 regidors, passant per davant del PP.[7]
La gestió de l'equip de govern liderat per Compromís s'ha caracteritzat per una aposta per un nou model de mobilitat fomentant l'ús de la bicicleta amb la construcció d'una xarxa densa de carrils bici que li han valgut reconeixements internacionals així com la reforma de places emblemàtiques com la de l'Ajuntament, de la Reina o del Mercat que han deixat el protagonisme a l'ús vianant en detriment del cotxe privat.
El 17 de juny del 2023 va ser succeït per Maria José Català del PP.[8]
Multimèdia
- Discurs a l'acte central de Compromís a les eleccions de 2011.
- Discurs a l'acte central de Compromís a les eleccions de 2015.
- Discurs d'investidura de Joan Ribó com alcalde de València.
- Primera entrevista a Joan Ribó com alcalde de València.
Càrrecs públics | ||
---|---|---|
Precedit per: Rita Barberá Nolla | Alcalde de València![]() 2015 - 2023 | Succeït per: Maria José Català Verdet |
Càrrecs en partits polítics i organitzacions | ||
Precedit per: Càrrec nou | Portaveu de Compromís a l'Ajuntament de València ![]() 2011 - 2015 | Succeït per: Pere Fuset i Tortosa |
Vegeu també
Referències
- ↑ 1,0 1,1 1,2 Entrevista amb Joan Ribó a Diari Parlem del 5 de gener de 2006
- ↑ 2,0 2,1 Joan Ribó y el mito de Allende biografia a El Mundo [Consulta:8 de juliol de 2012] (castellà)
- ↑ «Los miembros de Projecte Obert presentan su dimisión de EU y respaldan a Isaura Navarro | elmundo.es». [Consulta: 21 setembre 2022].
- ↑ «El ex secretario del PCPV Joan Ribó deja el partido tras más de 30 años de militancia» (en castellà), 09-10-2007. [Consulta: 21 setembre 2022].
- ↑ Joan Ribó cambia las Corts por el pupitre y la vida de los átomos[Enllaç no actiu] notícia de Francesc Arabí a Levante-EMV del 19 de setembre de 2007 (castellà)
- ↑ «Joan Ribó és investit alcalde de València i certifica el final de l'era Barberá». 324.cat, 13-06-2015.
- ↑ «Ribó vence y logra conservar Valencia con los socialistas» (en castellà). El País, 27-05-2019.
- ↑ Bellés, D. «María José Catalá, del PP, investida alcaldessa de València», 18-06-2023. [Consulta: 18 juny 2023].
Enllaços externs
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- Jo amb Ribó Arxivat 2020-08-08 a Wayback Machine. web de campanya de 2019.
- Compromís
- Entrevista a Joan Ribó després de les eleccions de 2011 a Ràdio 9 Arxivat 2011-08-21 a Wayback Machine.
- Notícies relacionades d'El País (castellà)