Jean-Pierre David Heldenstein
Biografia | |
---|---|
Naixement | 29 desembre 1792 ![]() Echternach (Luxemburg) ![]() |
Mort | 19 octubre 1868 ![]() Ciutat de Luxemburg ![]() |
Alcalde de Luxemburg | |
1855 – 1865 ← Gabriel de Marie – Théodore Eberhard → | |
Alcalde de Luxemburg | |
1848 – 1850 ← Fernand Pescatore – Gabriel de Marie → | |
![]() | |
![]() | |
Activitat | |
Ocupació | polític ![]() |
Família | |
Fills | François Heldenstein ![]() |
Pare | François Heldenstein ![]() |
Premis
|
Jean-Pierre David Heldenstein (Ciutat de Luxemburg 29 de desembre de 1792 - Ciutat de Luxemburg 19 d'octubre de 1868) va ser un Farmacèutic i polític luxemburguès. Va ser membre de la Cambra de Diputats de Luxemburg entre el 1848 i 1851. Va ocupar el càrrec d'alcalde de la ciutat de Luxemburg a dos mandats del 1848 al 1850 i del 1855 al 1865.[1][2][3]
Va ser fill del farmacèutic François Heldenstein (1749-1824) i pare del també farmacèutic François Heldenstein (1820-1907).[4]
Referències
- ↑ Arrêté royal grand-ducal du 22 janvier 1849, n°6, portant nomination de bourgmestres, publizéiert am Mémorial N° 7 vun 1849, pp. 81-88 (cf. p. 82) Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
- ↑ Par Arrêté royal grand-ducal du 22 décembre courant, n° 1056, ont été nommés bourgmestres des villes et communes désignées ci-après, savoir:, publizéiert am Mémorial (Zweeten Deel) N° 2 vum 5. Januar 1855, pp. 9-16 (cf. p. 9[Enllaç no actiu]
- ↑ Par arrêtés royaux grand-ducaux du 12 mars courant, nos 151, 152 et 153, ont été nommés bourgmestres des villes et communes ci-après désignées, savoir:, publizéiert am Mémorial (Zweeten Deel) N° 13, pp. 121-127 (cf. p. 121)[Enllaç no actiu]
- ↑ Zettinger, Lèon; Mersch, Jules. La famille Heldenstein (en francès). Biographie nationale du pays de Luxembourg, Fascicule 4, p. 479-516 [Consulta: 11 agost 2015].
Vegeu també
Precedit per: Fernand Pescatore | Alcalde de la ciutat de Luxemburg 1848 – 1850 | Succeït per: Gabriel de Marie |
Precedit per: Gabriel de Marie | Alcalde de la ciutat de Luxemburg 1855 – 1865 | Succeït per: Théodore Eberhard |