Jean-François Régis
![]() Retrat del sant | |
Nom original | (fr) Jean-François Régis ![]() |
---|---|
Biografia | |
Naixement | 31 gener 1597 ![]() Fontcobèrta (Regne de França) ![]() |
Mort | 31 desembre 1640 ![]() Lalovesc (Regne de França) ![]() |
Sepultura | Basilique Saint-Régis (Lalouvesc) |
Religió | Església Catòlica ![]() |
Es coneix per | Apòstol del Velai |
Activitat | |
Ocupació | prevere catòlic de ritu romà ![]() |
Orde religiós | Jesuïtes |
prevere | |
Celebració | Església Catòlica Romana |
Canonització | 1737 , Roma nomenat per Climent XII |
Pelegrinatge | Lalouvesc (casa on morí i Basilique Saint-Régis) |
Festivitat | 31 de desembre; en alguns calendaris locals: 16 de juny |
Iconografia | Com a prevere |
Patró de | Jesuïtes de França; puntaires (al Velai i el Vivarès) |
Jean-François Régis (Fontcoverta, Aude, 1597 - Lalouvesc, Ardecha, 1640) fou un prevere jesuïta francès, evangelitzador a la regió del Velai. És venerat com a sant per l'Església catòlica.
No s'ha de confondre amb el també sant François-Régis Clet, màrtir a la Xina en 1820.
Biografia
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4b/Le_Puy-en-Velay%2C_autel_et_statue_St.Jean-Fran%C3%A7ois_R%C3%A9gis%2C_%C3%A9glise_du_Coll%C3%A8ge.jpg/220px-Le_Puy-en-Velay%2C_autel_et_statue_St.Jean-Fran%C3%A7ois_R%C3%A9gis%2C_%C3%A9glise_du_Coll%C3%A8ge.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/19/Chemin_st_regis.jpg/220px-Chemin_st_regis.jpg)
Nascut en una família humil, Jean-François Régis va obtenir una borsa per a estudiar al col·legi jesuïta de Besiers. Va ingressar al noviciat jesuïta en 1616, i fou ordenat prevere en 1630. A partir de 1636 va recórrer les muntanyes i camps del Vivarès, les Cevenes i el Velai, predicant als pagesos; ho feia sobretot a l'hivern, per aprofitar que llavors els pagesos no estaven ocupats en les tasques del camps. El seu apostolat i l'exemple de vida austera que donava van aconseguir bons resultats i molta gent el seguí. A lo Puèi de Velai va crear un hospici per a prostitutes penedides, però no va ésser entès i fou criticat per la població. Al contrari, hi assolí molta popularitat en obtenir del parlament de Tolosa per a la vila el dret de fabricar de nou les reconegudes puntes del Pui del Velai, que eren un mitjà de vida per a moltes famílies amb pocs recursos.
El desembre de 1640, una violenta tempesta de neu impedí que pogués marxar de Lalouvesc (Vivarès, Roine-Alps), on havia estat predicant. Va agafar una pneumonia, però va voler celebrar la missa del gall i confessar els fidels. Ja no se'n recuperà i morí el 31 de desembre, al poble encara aïllat per la neu. Quan els jesuïtes de lo Puèi van venir a recollir-ne el cos, els vilatans no el volgueren lliurar i el sebolliren a l'església.
Veneració
Gairebé immediatament, començaren els pelegrinatges fins a la seva tomba, ja que havia estat una persona molt popular i estimada. Finalment, fou canonitzat en 1737 per Climent XII. El 1877 s'hi aixecà la basílica de Saint-Régis de Lalouvesc.
El poble de Saint-Régis-du-Coin (Loira) porta el nom del sant en honor seu, ja que els habitants de Coin no havien acollit bé el sacerdot quan hi va anar; com a desgreuge, afegiren Saint-Régis al nom de la vila.
El Camí de Sant Régis és un circuit que passa pels diversos pobles on va predicar, entre Lo Puèi de Velai i Lalouvesc; entre anar i tornar ocupa uns nou o deu dies de marxa a peu, travessant el Velai i el Vivarès.[1]
Notes
- ↑ Topoguide Le Chemin de Saint-Régis réf.430. Fédération Française de Randonnée Pédestre.
Bibliografia
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- Guitton G., Après les guerres de religion : saint Jean-François Régis, Paris, 1937.
- Foley, A., St Regis, a social crusader, Milwaukee, 1941.
- Bollon,G., J.-F. Régis et les protestants du haut Vivarais-Velay: actes du colloque Jésuites en Haute-Loire. Le Puy-en-Velay, 1990.