Jaime Siles Ruiz
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 16 abril 1951 ![]() València ![]() |
Nacionalitat | Espanya |
Formació | Universitat de Salamanca |
Activitat | |
Ocupació | Poeta, filòleg, traductor |
Ocupador | Universitat de València Universitat de Salamanca Universitat de St. Gallen ![]() |
Membre de | |
Gènere | Poesia ![]() |
Obra | |
Primeres obres | Génesis de la luz (1969) |
Obres destacables Música de agua (1983) Himnos tardíos (1999) | |
Premis Premi de la crítica (1983) Loewe de poesia (1990) Generación del 27 (1999) | |
Lloc web | jaimesiles.com ![]() |
Jaime Siles Ruiz (València, 16 d'abril de 1951)[1] és un reconegut poeta, filòleg, crític literari, traductor i catedràtic universitari espanyol.
Biografia
Jaime Siles inicia en 1968 estudis universitaris de Filosofia i Lletres a València, i dos anys més tard es trasllada a la Universitat de Salamanca, on continua els seus estudis superiors.[2] Es llicencia en Filosofia i Lletres i obté el doctorat (1976) en Filologia Clàssica, en tots dos casos amb Premi extraordinari.[3] La seua tesi, Léxico de las inscripciones ibéricas, es considera la primera consagrada íntegrament a una llengua preromana, l'ibèric, i va ser publicada 9 anys més tard. Aquest treball és l'iniciador de nombroses investigacions sobre la llengua ibèrica.[4]
En 1974 havia marxat a la Universitat de Tübingen per a ampliar estudis amb una beca de la fundació March, sota la direcció d'Antonio Tovar, i va ser investigador a Colònia entre 1975 i 1976.[1] Després del doctorat comença a treballar com a professor de Filologia llatina a Salamanca (1976-1980), a la Universitat d'Alcalá d'Henares (1980-1982), i va ser catedràtic a la Universitat de La Laguna (1983).
En 1983 és nomenat director de l'Institut espanyol de Cultura a Viena, així com agregat cultural a l'Ambaixada d'Espanya en Àustria.[5] Durant aqueixos anys (1983-1990) va ser professor visitant en diferents universitats europees: Salzburg (1984), Graz (1985),[1] Bèrgam, Berna. A la Universitat de Viena va ser catedràtic honorari (1984-1986).
També ha ensenyat a la Universitat de Wisconsin, als Estats Units. Després va ser catedràtic a la universitat suïssa de Sankt Gallen fins al 2002, on va ser degà de Ciències de la Cultura de 1997 a 1998.
Torna a Espanya, i des de 1990 és catedràtic de Filologia Llatina a la Universitat de València.[6]
Ha sigut President de la SEEC (Societat Espanyola d'Estudis Clàssics), i actualment dirigeix la col·lecció d'Estudis Clàssics de la Institució Alfons el Magnànim.
Obra
Encara que destaca com a poeta, Siles ha conreat també l'assaig, ha fet traduccions, ha prologat altres obres, i ha publicat nombrosos articles d'investigació sobre temes molt diversos, com ara la crítica literària, l'art, la filologia clàssica i la literatura en espanyol. A continuació hi ha un llistat representatiu i no exhaustiu de la seua obra.
Poesia
Siles ha sigut un poeta molt precoç: amb només 18 anys publica el seu primer poemari, Génesis de la luz, amb epílog de Guillermo Carnero.[7] Des de jove manifesta un gran interés pels poetes d'avantguarda –especialment Lorca, Alberti, Aleixandre– i mostra d'això és, a més de les seues prolífiques lectures, la seua amistat amb Vicente Aleixandre, amb el qual ha mantingut una abundant correspondència epistolar.[2]
En 1970 apareix en l'antologia Nueva poesía española, de Martín Pardo.[2]
- Génesis de la luz (1969)
- Biografía sola (1971)
- Canon (1973), premi Ocnos
- Alegoría (1977)
- Poesía 1969-1980 (1982)
- Música de agua (1983), premi nacional de la Crítica
- Colvmnae (1987)
- Poemas al revés (1987)
- El gliptodonte y otras canciones para niños malos (1990)
- Semáforos, semáforos (1990), premi Loewe de poesia
- Poesía 1969-1990 (1992)
- Himnos tardíos (1999), premi Internacional Generación del 27
- Pasos en la nieve (2004)
- Colección de tapices (2008)
- Actos de habla (2009), premi Ciudad de Torrevieja
- Desnudos y acuarelas (2009), premi Tiflos
- Horas extra (2011)
- Cenotafio: antología poética, 1969-2009 (2011)
- Tardes de Salamanca (2014)
- Galería de rara antigüedad (2018)
Estudis i assaigs
- El barroco en la poesía española: conscienciación lingüística y tensión histórica (1975)
- Sobre un posible préstamo griego en ibérico (1976)[8]
- Diversificaciones (1982)
- Introducción a la lengua y literatura latinas (1983)
- Léxico de inscripciones ibéricas (1985)
- Mayans o El fracaso de la inteligencia (2000)
- Poesía y traducción: cuestiones de detalle (2005)
- Estados de conciencia: ensayos sobre poesía española contemporánea (2006)
- Bambalina y tramoya (2006), crítica teatral
- Tramoya y bambalina (2008), crítica teatral
Premis i distincions
- 1973: Premi Ocnos de Poesia, per Canon[9]
- 1983: Premi de la Crítica del País Valencià i Premi nacional de la Crítica, per Música de agua
- 1989: II Premi Internacional Loewe de Poesia, per Semáforos, semáforos[10]
- 1998: I Premi Internacional Generación del 27, per Himnos tardíos[11]
- 2003: Premi Teresa de Ávila, pel conjunt de la seua obra
- 2004: Premi de les Lletres Valencianes[12]
- 2005: Acadèmic de la Reial Acadèmia de la Història
- 2008: XIX Premi Nacional de Poesia José Hierro, per Colección de tapices
- 2008: XIII Premi Internacional de Poesia Ciudad de Torrevieja, per Actos de habla[13]
- 2009: XXII Premi Tiflos de poesia
- 2011: I premi de poesia Universidad de León, per Horas extra[14]
- 2013: Fill predilecte de la ciutat de València[15]
- 2014: Autor valencià de l'any, per la Generalitat Valenciana[16][17]
- 2014: Doctor honoris causa per la Universitat Blaise Pascal de Clermont-Ferrand (França)
- 2017: Premi "Andrés Bello" de la Academia Hispanoamericana de Buenas Letras[18]
- 2018: XXVIII Premi de poesia Jaime Gil de Biedma[19]
Referències
- ↑ 1,0 1,1 1,2 «Biografía de Jaime Siles» (en castellà). Litoral, nº 166-168, 1986, pàg. 13-17.
- ↑ 2,0 2,1 2,2 Arlandis. Cenotafio : antología poética... (Introducción), p. 23-25.
- ↑ Aleixandre. Cartas..., p. 110.
- ↑ Ballester Gómez, Xaverio «Jaime Siles iberista» (en castellà). Liburna, 4, 2011. ISSN: 1889-1128.
- ↑ Jaime Siles (en castellà). Fundación Juan March, 2007.
- ↑ «DOGV». Generalitat Valenciana, 09-11-1990. [Consulta: 20 juliol 2017].
- ↑ Gil, Henry. La poésie de Jaime Siles (en francès). ENS éd., 2014.
- ↑ Siles Ruiz, Jaime. Sobre un posible préstamo griego en ibérico (en castellà). València: Servicio de investigación prehistórica, 1976, p. 46. ISBN 84-00-04226-3.
- ↑ Aleixandre. Cartas..., p. 108.
- ↑ «Jaime Siles y Juan Pablo Zapater, ganadores del II Premio Loewe de Poesía» (en castellà). El País, 09-06-1989.
- ↑ «Jaime Siles gana el primer premio de poesía Generación del 27» (en castellà). elpais.com, 20-11-1998.
- ↑ «DOGV». Generalitat Valenciana, 01-10-2004.
- ↑ «Jaime Siles recibe el premio de Poesía Ciudad de Torrevieja» (en castellà). ABC.es, 22-11-2008. [Consulta: 22 juliol 2017].
- ↑ «León escribe versos con mayúsculas» (en castellà). www.elmundo.es, 05-05-2011. [Consulta: 21 juliol 2017].
- ↑ «Valencia homenajea a sus ilustres» (en castellà). Levante-EMV, 04-10-2013.
- ↑ «DOGV». Generalitat Valenciana, 09-04-2014.
- ↑ «Si no tuviéramos lenguaje careceríamos de identidad» (en castellà). Levante-EMV, 04-05-2014.
- ↑ «Jaime Siles gana el premio Andrés Bello» (en castellà). Levante-EMV, 02-08-2017.
- ↑ «El valenciano Jaime Siles, Premio de Poesía Jaime Gil de Biedma» (en castellà). europapress.es, 15-06-2018.
Bibliografia
- «Palabra, mundo, ser: la poesía de Jaime Siles» (en castellà). Litoral, nº 166-168, 1986.
- Aleixandre, Vicente. Cartas a Jaime Siles : (1969-1984) (en castellà). Centro Cultural Generación del 27, 2006. ISBN 9788477857761.
- Jaime Siles (en castellà). Fundación Juan March, 2007 (Poética y poesía).
- «Homenaje a Jaime Siles» (en castellà). Liburna, núm. 4, 2011. ISSN: 1889-1128 [Consulta: 21 juliol 2017].
- Siles, Jaime. Cenotafio : antología poética (1969-2009) (en castellà). Edición de Sergio Arlandis. Cátedra, 2011. ISBN 9788437627410.
- Gil, Henry. La poésie de Jaime Siles : langage, ontologie et esthétique (en francès). ENS Éditions, 2014. ISBN 9782847885538.
Enllaços externs
- «Jaime Siles: biografía» (en castellà). Círculo de Bellas artes.
- «La huella de 150 valencianos: Jaime Siles» (en castellà). lasprovincias.es.
Premis i fites | ||
---|---|---|
Precedit per: Josep Albi | Premi de les Lletres Valencianes 2004 | Succeït per: Guillermo Carnero Arbat |