Iota d'Orió
![]() | |
---|---|
![]() | |
Tipus | estel, font propera a infrarrojos, estrella variable polsant i font d'emissió de raigs UV ![]() |
Tipus espectral (estel) | O9IIIvar[1] ![]() |
Constel·lació | Orió ![]() |
Època | J2000.0 ![]() |
Característiques físiques i astromètriques | |
Magnitud absoluta | 3,65 ![]() |
Magnitud aparent (V) | 2,77 (banda V)[2] ![]() |
Massa | 1,236 M☉ ![]() |
Temperatura efectiva | 32.200 K[3] ![]() |
Paral·laxi | 1,4 mas[4] ![]() |
Moviment propi (declinació) | −0,46 mas/a [4] ![]() |
Moviment propi (ascensió recta) | 1,42 mas/a [4] ![]() |
Velocitat de rotació estel·lar | 104 km/s[5] ![]() |
Velocitat radial | 31,3 km/s[6] ![]() |
Gravetat superficial equatorial | 10.000 cm/s²[7] ![]() |
Ascensió recta (α) | 5h 35m 25.9819s[4] ![]() |
Declinació (δ) | -6° 5' 24.3565''[4] ![]() |
Metal·licitat | 0,1[7] ![]() |
Company de | iot Ori B (en) ![]() ![]() |
Catàlegs astronòmics | |
2MASS J05352597-0554357 (2MASS) NGC 1976 721 (New General Catalogue) GSC 04778-01401 (GSC) HD 37043 (Henry Draper Catalogue) HIP 26241 (Catàleg Hipparcos) HR 1899 (Catàleg d'Estrelles Brillants) IRAS 05330-0556 (IRAS) SAO 132323 (Catàleg SAO) ι Ori (nomenclatura de Bayer) 1ES 0532-05.9 (Einstein Slew survey, Version No. 1) PLX 1279 (Catàleg General de Paral·laxis Estel·lars Trigonomètriques) ADS 4193 A (Catàleg d'Estrelles Dobles Aitken) CCDM J05355-0555A (Catàleg de Components d'Estrelles Dobles i Múltiples) CEL 829 (Celescope Catalogue of Ultraviolet Magnitudes) FK5 209 (FK5) GC 6937 (Catàleg General de Boss) GCRV 3425 (General Catalogue of Stellar Radial Velocities) HIC 26241 (Hipparcos Input Catalogue) IDS 05305-0559 A (Index Catalogue of Visual Double Starsanglès) JP11 5722 (JP11) JP11 5724 (JP11) JP11 5723 (JP11) N30 1201 (Catalog of 5,268 Standard Stars Based on the Normal System N30) PPM 188225 (Catàleg d'estrelles PPM) ROT 3502 (Catàleg de velocitats rotacionals dels estels) TD1 4942 (Catàleg de Fluxes Estel·lars Ultraviolats TD1) TYC 4778-1401-1 (Catàleg Tycho) UBV 5526 (UBV) uvby98 900010721 (Catàleg fotoelètric fotomètric uvbyβ) PLX 1279.00 (Catàleg General de Paral·laxis Estel·lars Trigonomètriques) 1RXS J053526.3-055436 (1RXS) EUVE J0535-05.9 (The first Extreme Ultraviolet Explorer source catalog) WDS J05354-0555Aa,Ab (Catàleg d'Estrelles Dobles Washington) WDS J05354-0555A (Catàleg d'Estrelles Dobles Washington) SBC9 343 (Vuitè catàleg dels elements orbitals dels sistemes binaris espectroscòpics) CGO 100 (A catalogue of galactic O stars. The ionization of the low density interstellar medium by runaway stars) GOS G209.52-19.58 01 (A galactic O star catalog) HGAM 444 (A catalogue of Hgamma measures) SBC7 242 (Setè catàleg dels elements orbitals dels sistemes binaris espectroscòpics) [GC94b] 144 (The complete Einstein Observatory X-ray survey of the Orion nebula region (en) ![]() PMSC 05305-0559AP (MSC - a catalogue of physical multiple stars) PMSC 05305-0559Aab (MSC - a catalogue of physical multiple stars) PMSC 05305-0559A (MSC - a catalogue of physical multiple stars) SOXS 258 (An X-ray survey of the young stellar population of the Lynds 1641 and iota Orionis regions (en) ![]() WEB 5136 (Vitesses radiales. Catalogue WEB: Wilson Evans Batten. Radial velocities: The Wilson-Evans-Batten catalogue) 44 Ori (nomenclatura de Flamsteed) TIC 427395774 (TESS Input Catalog) UBV M 51705 (UBV) UBV M 51706 (UBV) ALS 14790 (Catalog of galactic OB stars) ![]() |
Iota d'Orió (ι Orionis) és un sistema estel·lar múltiple a la constel·lació d'Orió. És el vuitè membre més brillant de la constel·lació i el més brillant dels que conformen l'espasa d'Orió, amb magnitud aparent +2,75. El component principal, Iota d'Orió Aa1, s'anomena oficialment Hatysa. Tradicionalment el sistema també és conegut pel nom àrab Na’ir al Saif,[8] que significa precisament «la brillant de l'espasa».
Situat a una incerta distància de 1.300 anys llum —però que pot arribar a ser de fins a 2.000 anys llum—, Hatysa és un gegant blau de tipus espectral O9III molt calent. Amb una temperatura efectiva de 31.500 K, 25.000 K més calent que el Sol.
Hatysa és, a més, una estrella binària espectroscòpica.[9] Al costat del gegant blau, amb un període orbital de només 29 dies, es mou un estel blanc-blavós de tipus B1 en una òrbita molt excèntrica que fa que la separació entre els dos estels oscil·li entre 0,11 i 0,8 ua. La gran excentricitat del sistema pot explicar-se sobre la base de dos estels fugitius de tipus espectral gairebé idèntic, AE del Cotxer i Mi de la Coloma. El càlcul de les trajectòries dels estels suggereix que fa 2,5 milions d'anys, una trobada propera entre dos sistemes binaris va resultar en l'expulsió a gran velocitat de dos dels estels —AE del Cotxer i Mi de la Coloma— mentre que els altres dos van aconseguir romandre units en una òrbita molt excèntrica.
Altres dos estels molt més allunyats, a 50 i 11 segons d'arc, completen el sistema estel·lar de Iota d'Orió.
Referències
- ↑ E. J. Alfaro «The Galactic O-Star Spectroscopic Survey. I. Classification system and bright northern stars in the blue-violet at R ~ 2500». The Astrophysical Journal Supplement Series, 2, 10-03-2011, pàg. 24. DOI: 10.1088/0067-0049/193/2/24.
- ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
- ↑ «The determination of T_eff_ of B, A and F main sequence stars from the continuum between 3200 A and 3600 A». Astronomy and Astrophysics, 1995, pàg. 553–564.
- ↑ 4,0 4,1 4,2 4,3 4,4 Floor van Leeuwen «Validation of the new Hipparcos reduction» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2007, pàg. 653–664. DOI: 10.1051/0004-6361:20078357.
- ↑ Norberto Castro «The IACOB project. III. New observational clues to understand macroturbulent broadening in massive O- and B-type stars» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 19-12-2016. DOI: 10.1051/0004-6361/201628541.
- ↑ Dimitri Pourbaix «SB9: The ninth catalogue of spectroscopic binary orbits» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, setembre 2004, pàg. 727–732. DOI: 10.1051/0004-6361:20041213.
- ↑ 7,0 7,1 «Coarse analysis of the helium weak B star iota Ori B» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 1970, pàg. 197–203.
- ↑ «Na'anar al Saif» (en anglès). Stars. Jim Kaler. [Consulta: 24 desembre 2020].
- ↑ «Iota Orionis» (en anglès). SIMBAD (Centre de Dades astronòmiques d'Estrasburg). [Consulta: 24 desembre 2020].