Hecató
Nom original | (grc) Ἑκάτων ![]() |
---|---|
Biografia | |
Naixement | segle II aC ![]() Rodes (Grècia) ![]() |
Mort | p. segle II aC ![]() |
Activitat | |
Camp de treball | Filosofia ![]() |
Ocupació | filòsof, escriptor ![]() |
Període | Període hel·lenístic ![]() |
Moviment | Estoïcisme ![]() |
Professors | Paneci de Rodes ![]() |
Hecató, en llatí Hecaton, en grec antic Ἑκάτων, fou un filòsof estoic grec nascut a Rodes. Va ser deixeble de Paneci i va estar connectat estretament als filòsofs estoics del seu temps. Tot el que se'n sap d'ell és a partir d'un passatge de Ciceró. Va escriure nombrosos i extensos llibres, però no s'han conservat. Sèneca menciona també aquest Hecató al seu llibre De Beneficiis.
Les seves obres, segons diu Diògenes Laerci, són:
- De Officiis (traducció llatina del títol segons Ciceró)
- Περὶ ἀγαθῶν, Sobre els dons, en nou llibres
- Περι ἀρετῶν, Sobre les virtuts.
- Περὶ παθῶν, Sobre les passions.
- Περὶ τελῶν, Sobre les finalitats.
- Περὶ παραδόξων, Sobre les paradoxes, en tretze llibres.
- Χρεῖαι, Màximes.[1]
Referències
- ↑ Hecaton a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 365