Enzo de Muro Lomanto
Biografia | |
---|---|
Naixement | 11 abril 1902 ![]() Canosa di Puglia (Itàlia) ![]() |
Mort | 15 febrer 1952 ![]() Nàpols (Itàlia) ![]() |
Causa de mort | malaltia ![]() |
Activitat | |
Ocupació | cantant d'òpera ![]() |
Veu | Tenor ![]() |
Instrument | Veu ![]() |
Participà en | |
Cycle Rossini (en) ![]() | |
Il Barbiere di Siviglia – Almaviva, o sia l’inutile precauzione (en) ![]() ![]() | |
Família | |
Cònjuge | Toti Dal Monte (1928–1932) ![]() |
Fills | Marina Dolfin ![]() |
![]() ![]() |
Enzo de Muro Lomanto (11 d'abril de 1902, Canosa di Puglia – 15 de febrer de 1952, Nàpols) fou un tenor italià.
Nascut Vincenzo De Muro, va estudiar a Nàpols, afegint "Lomanto" al seu nom per evitar confusió amb un altre tenor, Bernardo De Muro. Va fer el seu debut a Catanzaro, com a Alfredo, el 1925. Poc després, va aparèixer al San Carlo de Nàpols, com a Cavaradossi. Va fer el seu debut a La Scala el 1928 com a Tonio. Hi va cantar fins al 1943. També va aparèixer a l'Opéra de París el 1936, com a Duca di Mantua, i al Maggio Musicale Fiorentino de Florència, a Els Contes de Hoffmann, el 1938. També va participar en la creació de Il re, de Giordano, a La Scala, el 1929. Va cantar diverses temporades al Gran Teatre del Liceu de Barcelona.
Es va casar amb la soprano Toti Dal Monte a Sydney, Austràlia, durant una gira operística del 1928. La festa del casament va crear titulars internacionals quan va fer el Salutació feixista a les escales de la Catedral de Santa Maria .[1] Va morir el 1952, als 49 anys a Nàpols per causes desconegudes.
Fonts
- Le guide de l'opéra, les indispensables de la musique, R. Mancini & J-J. Rouvereux, Fayard, 1986, ISBN 2-213-01563-5
Referències
- ↑ Andrew’s Opera
Enllaços externs
- Enzo de Muro Lomanto biografia a Òpera Vivrà