Edoardo Mascheroni
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 4 setembre 1852 ![]() Milà (Itàlia) ![]() |
Mort | 4 març 1941 ![]() Valganna (Itàlia) ![]() |
Activitat | |
Ocupació | compositor, director d'orquestra ![]() |
Gènere | Òpera ![]() |
Família | |
Germans | Angelo Mascheroni ![]() |
![]() ![]() ![]() |
Edoardo Mascheroni (Milà, 4 de setembre de 1852 - Ghirla, 4 de març de 1941) va ser un director d'orquestra i compositor italià. Era germà del compositor Angelo Mascheroni.[1]
Va debutar a 1880 a Brescia amb Macbeth i, en anys posteriors, va treballar principalment a Roma, on, entre el 1884 ] i 1889 va dur a terme algunes estrenes italianes, incloent Fidelio per Beethoven i Olympie de Spontini. Amb el suport de Verdi, qui l'apreciava,[2] el 1891, el primer director del Teatre alla Scala de Milà, el va introduir per primera vegada al públic llombard en obres mestres de Wagner com Tannhäuser, Der fliegende Holländer i Die Walküre. Sempre al podi de la Scala va dirigir l'estrena mundial de La Wally (1892) i Falstaff (1893) que va ser dirigit amb èxit per Mascheroni també a Alemanya i Àustria. A més a més dels països de parla alemanya, Mascheroni va ser particularment actiu en els últims anys del segle xix i principis del xx a França, Espanya i Amèrica Llatina. El 1913 va ser un dels organitzadors de les celebracions del centenari de Verdi, i va participar com a director en els de Busseto.
Va dirigir assíduament al Gran Teatre del Liceu de Barcelona.
Òperes
- Lorenza (Teatro Costanzi, Roma, 13 d'abril de 1901), dramma lirico en quatre actes sobre un llibret de Luigi Illica
- La perugina (Teatro San Carlo di Napoli, Napoli, 24 d'abril de 1909), dramma en quatre actes sobre un llibret de Luigi Illica