Edoardo Mangiarotti
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 7 abril 1919 ![]() Renate (Itàlia) ![]() |
Mort | 25 maig 2012 ![]() Milà (Itàlia) ![]() |
Sepultura | Cementiri Monumental de Milà ![]() |
Residència | Milà ![]() |
Activitat | |
Ocupació | tirador ![]() |
Esport | esgrima ![]() |
Participà en | |
1960 | Esgrima als Jocs Olímpics d'estiu de 1960 - espasa per equips masculina (medalla d'or olímpica) |
1960 | Esgrima als Jocs Olímpics d'estiu de 1960 - floret per equips masculí (medalla d'argent olímpica) |
1956 | Esgrima als Jocs Olímpics d'estiu de 1956 - espasa individual masculina (medalla de bronze olímpica) |
1952 | Esgrima als Jocs Olímpics d'estiu de 1952 - floret individual masculí (medalla d'argent olímpica) |
1952 | Esgrima als Jocs Olímpics d'estiu de 1952 - espasa individual masculina (medalla d'or olímpica) |
1948 | Esgrima als Jocs Olímpics d'estiu de 1948 - espasa individual masculina (medalla de bronze olímpica) |
1936 | Esgrima als Jocs Olímpics d'estiu de 1936 - espasa per equips masculina (1r) (medalla d'or olímpica) ![]() |
Família | |
Fills | Carola Mangiarotti ![]() |
Pare | Giuseppe Mangiarotti ![]() |
Germans | Dario Mangiarotti Mario Mangiarotti ![]() |
Premis
| |
![]() ![]() |
Edoardo Mangiarotti (Renate, 7 d'abril de 1919 - Milà, 25 de maig de 2012)[1] fou un tirador italià, especialitzat en l'espasa i el floret. Està reconegut com el millor de tots els temps pel que fa a l'espasa i un dels més destacats al floret.
Va ser entrenat des de jove pel seu pare, Giuseppe, també esgrimidor. Amb ell aprengué a lluitar amb la mà esquerra. Va guanyar al llarg de la seva carrera un total de tretze medalles olímpiques i altres vint-i-quatre als Campionats del Món, unes xifres que cap altre tirador ha pogut assolir.[2]
Un cop retirat de l'esport continuà lligat a l'esgrima de diverses maneres. Primer va treballar per a la Federació Italiana d'Esgrima (FIS) i després per a la Federació Internacional d'Esgrima (FIE). També va ser periodista de la Gazzetta dello Sport i va escriure un llibre sobre l'esgrima: La Vera Scherma. A més a més, Mangiarotti va estar present en totes les edicions dels Jocs Olímpics des de 1936 sense excepcions.[2]
Referències
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)