David Gistau
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 19 juny 1970 ![]() Madrid ![]() |
Mort | 9 febrer 2020 ![]() Madrid ![]() |
Causa de mort | hematoma subdural ![]() |
Formació | Facultat de Ciències de la Informació de la Universitat Complutense de Madrid ![]() |
Activitat | |
Ocupació | periodista, guionista ![]() |
Activitat | 1997 ![]() |
Ocupador | ABC (2013–2018) El Mundo (2005, 2018–2013, 2019) La Razón (1997–2004) ![]() |
Gènere | Quadern de viatge, columna i novel·la ![]() |
Participà en | |
14 juliol 2014 | manifest «Lliures i Iguals» ![]() |
David Gistau Retes (Madrid, 19 de juny de 1970 - Madrid, 9 de febrer de 2020) va ser un periodista, guionista i novel·lista espanyol.[1][2]
Biografia
Va cursar batxillerat en el col·legi Saint-Exupéry i va estudiar periodisme a la Universitat Complutense de Madrid, sense arribar a llicenciar-se. Va tenir tres fills i una filla.[1]
Va començar a treballar en una publicació de viatges. Després va treballar a La Razón des del 1997. Va ser corresponsal, entre altres llocs, a Afganistan a principis dels 2000 i a Sud-àfrica per cobrir el Mundial de Futbol de 2010. El 2005 va començar a treballar a El Mundo i des de l'abril del 2018 ho va fer al diari ABC.[3][4]
El contingut de les seves columnes solia ser polític, de tendència conservadora, tot i que també tocava d'altres temes, amb un estil humorístic, polèmic, provocador i desacomplexat. En una ocasió arribaria a manifestar que "a Espanya no es pot fer periodisme anant pel teu compte o de freelance".[5]
Al moment de la seva defunció treballava amb Carlos Herrera al programa Herrera en la COPE i havia tornat, des d'abril de 2018, a escriure en l'El Mundo.[4][6] Va morir el 9 de febrer de 2020 a causa d'una lesió cerebral.[7][8]
Llibres
- A que no hay huevos (2004), Editorial: Temes cinc, 168 pàgines, sobre uns corresponsals en l'Afganistan dels primers anys del segle xxi.[9]
- La España de Zetapé (2005), Editorial: LibrosLibres, 249 pàgines, 98 articles publicats en el diari La Razón.[10]
- Qué nos estás haciendo, ZP? (2007), Editorial: Martínez Roca, 320 pàgines, sobre la primera legislatura de govern de José Luis Rodríguez Zapatero.[11]
- Ruido de fondo (2008), Editorial: Edicions B, 208 pàgines, novel·la que arrenca en un ambient de seguidors del futbol.[12]
- Golpes bajos (2017), Editorial: L'Esfera dels Llibres, 288 pàgines, novel·la sobre boxa ambientada a Espanya.[13]
- Gent que es va ser (2019), Editorial: Cercle de Guix, 150 pàgines, relats.[14]
Referències
- ↑ 1,0 1,1 Internet, Unidad Editorial. «Biografías | Opinión | elmundo.es». www.elmundo.es. [Consulta: 18 abril 2018].
- ↑ País, El «Muere el periodista David Gistau a los 49 años» (en castellà). El País [Madrid], 09-02-2020. ISSN: 1134-6582.
- ↑ «Gistau: «Hay una sobredosis de opinión, estamos todo el día sorteando profetas»» (en castellà). ABC [Consulta: 18 abril 2018].
- ↑ 4,0 4,1 «David Gistau abandona ‘ABC’ y ficha por ‘El Mundo’» (en espanyol europeu). ABC [Consulta: 18 abril 2018].
- ↑ «La red-generación de Andalucía». El Correo de Andalucía, 11-10-2014 [Consulta: 10 febrer 2020].
- ↑ «David Gistau ficha por EL MUNDO: "Vuelvo a casa"» (en castellà). [Consulta: 18 abril 2018].
- ↑ Muere David Gistau, la contundencia del periodismo Diario El Mundo
- ↑ Yotele, Redacción. «El periodista David Gistau permanece ingresado tras ser operado de una lesión cerebral» (en castellà), 18-12-2019. [Consulta: 10 febrer 2020].
- ↑ «A que no hay huevos». www.elcultural.com. [Consulta: 18 abril 2018].
- ↑ «La España de Zetapé». www.elcultural.com. [Consulta: 18 abril 2018].
- ↑ «'¿Qué nos estás haciendo, ZP?', de David Gistau». blogs.periodistadigital.com. [Consulta: 24 març 2019].
- ↑ «'Ruido de fondo', de David Gistau» (en espanyol europeu). blogs.periodistadigital.com. [Consulta: 18 abril 2018].
- ↑ «Adelanto de 'Golpes bajos', la nueva novela de David Gistau - Zenda» (en castellà). , 11-01-2017 [Consulta: 18 abril 2018].
- ↑ «David Gistau presenta 'Gente que se fue' en esRadio» (en castellà). , 19-02-2019 [Consulta: 24 març 2019].