Cornelius Lanczos
![]() ![]() | |
Nom original | (hu) Lánczos Kornél ![]() |
---|---|
Biografia | |
Naixement | (hu) Kornél Lőwy ![]() 2 febrer 1893 ![]() Székesfehérvár (Hongria) ![]() |
Mort | 25 juny 1974 ![]() Budapest (Hongria) ![]() |
Sepultura | Cementiri jueu de Farkasrét 47° 29′ 00″ N, 18° 59′ 52″ E / 47.4833°N,18.9978°E / 47.4833; 18.9978 ![]() |
Grup ètnic | Jueus ![]() |
Formació | Universitat de Szeged - Philosophiæ doctor (–1921) Universitat de Budapest Eötvös Loránd (1910–1915) ![]() |
Tesi acadèmica | Die funktionentheoretischen Beziehungen der Maxwellsche Aethergleichungen ![]() ![]() |
Director de tesi | Rudolf Ortvay ![]() |
Activitat | |
Camp de treball | Física teòrica ![]() |
Ocupació | matemàtic, físic teòric, físic, científic ![]() |
Ocupador | Institut d'Estudis Avançats de Dublín (1952–1974) Institut Nacional d'Estàndards i Tecnologia (1949–1952) Boeing (1946–1949) Universitat Purdue (1931–1946) Universitat de Frankfurt (1924–1931) Universitat de Friburg de Brisgòvia (1921–1924) Universitat de Tecnologia i Economia de Budapest (1915–1921) ![]() |
Membre de | American Physical Society ![]() |
Obra | |
Obres destacables
| |
Família | |
Cònjuge | Maria Rupp (†1939) Ilse Hildebrand (1954-1974) ![]() |
Pare | Károly Lőwi i Adél Hahn ![]() |
Premis
|
Cornelius Lanczos (hongarès: Lánczos Kornél) (Székesfehérvár, 2 de febrer de 1893 - Budapest, 25 de juny de 1974) va ser un matemàtic hongarès.
Vida i Obra
Lanczos va néixer en una família jueva que el 1906 es va canviar el seu cognom, Lőwy, per "hongaritzar-lo"; el seu pare era un conegut advocat.[1] Després d'acabar els estudis secundaris al institut catòlic,[2] va ingressar a la universitat de Budapest en la qual es va graduar el 1915, tenint Loránd Eötvös com a professor de física i Lipót Fejér de matemàtiques.[3]
Després de la graduació va ser assistent de Károly Tangl a la universitat tecnològica de Budapest, mentre preparava la seva tesi doctoral que va defensar el 1921 a la universitat de Szeged, sota la supervisió de Rudolf Ortvay,[4] amb qui va continuar mantenint contacte inclòs quan era lluny d'Hongria.[5]
A continuació de doctorar-se i degut a l'empitjorament de l'atmosfera política del seu país, el va abandonar per anar a Alemanya a donar classes a la universitat de Friburg de Brisgòvia (1921-1924) i a la universitat de Frankfurt (1924-1931);[6] durant el curs 1928-29 va ser assistent d'Albert Einstein a la universitat de Berlín.[7] El 1931 va ser professor invitat a la universitat de Purdue (Indiana, Estats Units)[8] i com que la situació política a Alemanya tampoc era gaire favorable, va aconseguir quedar-s'hi fins al 1946. Durant la Segona Guerra Mundial va estar donant classes als enginyers de la Boeing i el 1946 va acceptar un lloc de treball en aquesta empresa. El 1949 va ser contractat per l'Institut d'Anàlisi Numérica del Institut Nacional d'Estàndards i Tecnologia, però, paradoxalment, va caure sota les sospites del Comitè d'Activitats Anti-americanes i el 1954 va abandonar novament el país per establir-se4 a Dublín, acceptant una invitació del primer ministre, Eamon de Valera,[9] per ser investigador i professor de l'Institut d'Estudis Avançats de Dublín.[5]
L'estiu del 1974, durant un viatge de visita de cortesia a les universitats de Budapest i de Szeged, va tenir un atac de cor i va morir a Budapest.[10]
Lanczos va publicar més de 120 articles i llibres científics.[11] Les seves Obres Escollides en sis volums es van publicar el 1998.[12]
Referències
- ↑ Brown et al., 1994, p. liii.
- ↑ Brown et al., 1994, p. xxi.
- ↑ Gellai, 2010, p. 17.
- ↑ Meurant, 2006, p. 323.
- ↑ 5,0 5,1 Diversos Autors, 1975, p. 261.
- ↑ Komzsik, 2003, p. 79.
- ↑ Gellai, 2010, p. 27.
- ↑ Gellai, 2010, p. 45.
- ↑ Horvay, 1977, p. 252.
- ↑ Diversos Autors, 1975, p. 263.
- ↑ Gellai, 2010, p. 133-148.
- ↑ Meurant, 2006, p. 324.
Bibliografia
- Brown, J. David; Chu, Moody T.; Ellison, Donald C.; Plemmons, Robert J. Proceedings of the Cornelius Lanczos International Centenary Conference (en anglès). Society for Industrial and Applied Mathematics, 1994. ISBN 0-89871-339-0.
- Diversos Autors «In memory of Cornelius Lánczos» (en anglés). Computers & Mathematics with Applications, Vol. 1, Num. 3-4, 1975, pàg. 257-268. DOI: 10.1016/0898-1221(75)90024-3. ISSN: 0898-1221.
- Gellai, Barbara. The Intrinsic Nature of Things: The Life and Science of Cornelius Lanczos (en anglès). American Mathematical Society, 2010. ISBN 978-0-8218-5166-1.
- Groetsch, C.W. «Lanczos' Generalized Derivative» (en anglés). The American Mathematical Monthly, Vol. 105, Num. 4, 1998, pàg. 320-326. DOI: 10.1080/00029890.1998.12004888. ISSN: 0002-9890.
- Horvay, Gabriel «Cornelius Lanczos, in memoriam» (en anglés). Computers & Mathematics with Applications, Vol. 3, Num. 4, 1977, pàg. 251-252. DOI: 10.1016/0898-1221(77)90082-7. ISSN: 0898-1221.
- Komzsik, Louis. The Lanczos Method: Evolution and Application (en anglès). Society for Industrial and Applied Mathematics, 2003. ISBN 0-89871-537-7.
- Meurant, Gerard A. The Lanczos and Conjugate Gradient Algorithms (en anglès). Society for Industrial and Applied Mathematics, 2006. ISBN 978-0-898716-16-0.
- Yourgrau, Wolfgang «Cornelius Lanczos (1893–1974)» (en anglés). Foundations of Physics, Vol. 5, Num. 1, 1975, pàg. 19-20. DOI: 10.1007/BF01100311. ISSN: 0015-9018.
Enllaços externs
- O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Cornelius Lanczos» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
- Güttel, Stefan. «Cornelius Lanczos (1893–1974) - Video Tapes of 1972». The University of Manchester. [Consulta: 4 novembre 2020]. (anglès)
- Higham, Nicholas J. «Cornelius Lanczos (1893–1974) - Foto Galeria». The University of Manchester, 2013. [Consulta: 4 novembre 2020]. (anglès)