Aldo Lado
Biografia | |
---|---|
Naixement | 5 desembre 1934 ![]() Rijeka (Croàcia) ![]() |
Mort | 25 novembre 2023 ![]() Roma ![]() |
Causa de mort | causes naturals ![]() |
Activitat | |
Camp de treball | Cinema i pel·lícula ![]() |
Ocupació | director de cinema, actor, escriptor, productor de cinema, guionista, realitzador ![]() |
Activitat | 1968 ![]() ![]() |
Nom de ploma | George B. Lewis ![]() |
Obra | |
Obres destacables
| |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Aldo Lado (Rijeka, 5 de desembre de 1934 - Roma, 25 de novembre de 2023) fou un director, guionista, escriptor i editor de cinema italià, conegut també amb el pseudònim de George B. Lewis.
Biografia
Després d'una sèrie d'experiències com a ajudant de direcció de Maurizio Lucidi i Bernardo Bertolucci,[1] la carrera de Lado com a director va començar amb el thriller La corta notte delle bambole di vetro, amb Jean Sorel (1971).[2]L’any següent va dirigir Chi l'ha vista morire? (1972). Ambientada a Venècia, explica els assassinats de nenes i els misteris amagats en el passat dels protagonistes. Aleshores, Lado abandona el thriller per dedicar-se a un estil més morbós i kitsch[3] com a Sepolta viva, amb la debutant Agostina Belli.[4] El 1975 estrena L'ultimo treno della notte[5] amb Irene Miracle d’ Inferno, Pel·lícula de violació i venjança d’estil cravenià[6] i reflexió nihilista sobre el poder,[7] que s'ha convertit en un culte a tot el món.
El 1979 arriba L'humanoide , una acció de ciència-ficció entre Star Wars i Frankenstein[8] que esdevé un culte del cinema de ciència-ficció italià.[9]
Als anys vuitanta es va dedicar a pel·lícules de televisió com Figli dell'ispettore i La città di Miriam, abans de tornar a emocionar a principis dels anys noranta amb Alibi perfetto i Venerdì nero.
L'any 2020 l'editorial francesa Le Chat qui fume torna a proposar les seves primeres pel·lícules en blu-ray juntament amb el llibre Conversation avec Aldo Lado de Laure Charcossey, que recorre la seva vida professional.
A partir del 2015 comença a explicar històries només amb la pàgina escrita. El seu conte Il gigante e la bambina, dedicat al cantant Lucio Dalla, es troba a l'antologia Nuovi delitti di lago (Morellini Editore) publicada el 2016. En 2017 participa a l'antologia Delitti di lago vol. 3 (Morellini Editore) amb el conte Cold Case sul Lago Maggiore.
El 26 de juny 2017 s'estrena el llibre I film che non vedrete mai, un recull de contes escrits per Lado per al cinema entre els anys seixanta ii no arribar mai a la pantalla. També es publica a la plataforma Amazon Publisher en versió anglesa.
Després del gran èxit del llibre I film che non vedrete mai, Lado funda la marca Edizioni Angera Films, amb la qual publicarà altres títols sota el signe d'Aldo Lado o George B. Lewis.
El 2018 es publiquen els llibres Un pollo da spennare, Hotel delle cose e Il Mastino, seguits de Miriam i Costanza de la sèrie "Storie di Donne" i il giallo Il Rider.
Filmografia
Cinema
- La corta notte delle bambole di vetro (1971)
- Chi l'ha vista morire? (1972)
- La cosa buffa (1972)
- Sepolta viva (1973)
- La cugina (1974)
- L'ultimo treno della notte (1975)
- L'ultima volta (1976)
- L'umanoide (1979)
- La disubbidienza (1981)
- Scirocco (1987)
- Rito d'amore (1989)
- Alibi perfetto (1992)
- Venerdì nero (1993)
- La chance (1994)
- Il Notturno di Chopin (2012)
Televisió
- Il prigioniero - telefilm (1978)
- Delitto in via Teulada - minisèrie TV (1979)
- La pietra di Marco Polo - sèrie TV (1982-1983)
- I Figli dell'Ispettore- sèrie Tv (1986)
- La stella nel parco - sèrie TV (1991)
Guionista
- Carogne si nasce, dirigida per Alfonso Brescia (1968)
- La corta notte delle bambole di vetro, dirigida per Aldo Lado (1971)
- Un'anguilla da 300 milioni, dirigida per Salvatore Samperi (1971)
- Chi l'ha vista morire?, dirigida per Aldo Lado (1972)
- Beati i ricchi, dirigida per Salvatore Samperi (1972)
- La cosa buffa, dirigida per Aldo Lado (1972)
- Sepolta viva, dirigida per Aldo Lado (1973)
- L'ultimo treno della notte, dirigida per Aldo Lado (1975)
- L'ultima volta, dirigida per Aldo Lado (1976)
- L'umanoide, dirigida per Aldo Lado (1979)
- Il giorno del Cobra, dirigida per Enzo G. Castellari (1980)
- La disubbidienza, dirigida per Aldo Lado (1981)
- La città di Miriam, dirigida per Aldo Lado - serie TV (1983)
- I figli dell'ispettore, dirigida per Aldo Lado - film TV (1986)
- Scirocco, dirigida per Aldo Lado (1987)
- Rito d'amore, dirigida per Aldo Lado (1990)
- Stiamo attraversando un brutto periodo, dirigida per Rodolfo Roberti (1990)
- La stella nel parco, dirigida per Aldo Lado - serie TV (1991)
- Alibi perfetto, dirigida per Aldo Lado (1992)
- Venerdì nero, dirigida per Aldo Lado (1993)
- La chance, dirigida per Aldo Lado (1994)
- Hollywood Flies, dirigida per Fabio Segatori (2005)
Productor executiu
- Farinelli - Voce regina, dirigida per Gérard Corbiau (1994)
- Marquise, dirigida per Vera Bélmont (1998)
Obres
- Lado, Aldo. Il gigante e la bambina. Morellini Editore, 2016. ISBN 9788862984393.
- Lado, Aldo. Cold Case sul Lago Maggiore. 3. Morellini Editore, 2017. ISBN 9788862984935.
- Lado, Aldo. I film che non vedrete mai. Angera Films, 2017. ISBN 9788894277708.
- Lado, Aldo. Un pollo da spennare. Angera Films, 2018. ISBN 9788894277722.
- Lado, Aldo. Hotel delle cose. Angera Films, 2018. ISBN 9788894277760.
- Lewis, George B. Il mastino. Angera Films, 2018. ISBN 9788894277746.
- Lado, Aldo. Ombre scure sotto la Rocca di Angera. 4. Morellini Editore, 2020. ISBN 9788862987448.
- Aldo Lado, Storie di donne: MIRIAM, Edizioni Angerafilm 2020, ISBN 9791280098016
- Aldo Lado, IL RIDER, Edizioni Angerafilm 2020, ISBN 9791280098009
- Aldo Lado, Storie di donne: COSTANZA, Edizioni Angerafilm 2021, ISBN 9791280098023
Referències
- ↑ Kline, Thomas Jefferson. I film di Bernardo Bertolucci: cinema e psicanalisi, 1994. ISBN 978-88-7605-797-7.
- ↑ D'Amico, Valentina. «Aldo Lado: "Monica Vitti? Voleva fare un film con me, ma era una rompiscatole e le dissi di no"». Movieplayer.it.
- ↑ Sansone, Mariangela. «“Sepolta Viva”. Ode alla seduzione».
- ↑ Pezzuto, Antonio. «Intervista ad Aldo Lado». Close-Up.it - storie della visione, 18 ottobre 2004. Arxivat de l'original el 2012-04-27. [Consulta: 27 setembre 2022].
- ↑ Paul, Louis. Italian Horror Film Directors, 2015-06-08. ISBN 978-0-7864-8749-3.
- ↑ Curti, Roberto. Sex and Violence: Percorsi nel cinema estremo, 2015-10-29. ISBN 978-88-6708-437-1.
- ↑ Gomarasca, Manlio. La piccola cineteca degli orrori: Tutti i FILM che i fratelli Lumière non avrebbero mai voluto vedere, 2013-07-24. ISBN 978-88-586-5486-6.
- ↑ Hughes, Howard. Cinema Italiano: The Complete Guide from Classics to Cult, 2011-04-30. ISBN 978-0-85771-978-2.
- ↑ «Trieste Science+Fiction Festival 2019: Aldo Lado celebra il cult L'Umanoide». Cinematographe.it, 01-11-2019.