Émile Jourdan
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 30 juliol 1860 ![]() Gwened (Bretanya) ![]() |
Mort | 29 desembre 1931 ![]() Quimperlé (Bretanya) ![]() |
Formació | École Nationale Supérieure des Beaux-Arts ![]() |
Activitat | |
Ocupació | pintor ![]() |
Activitat | (Floruit: 1924 ![]() |
Gènere | Retrat ![]() |
Moviment | Escola de Pont-Aven ![]() |
Professors | William-Adolphe Bouguereau ![]() |
Émile Jourdan (Gwened, 30 de juliol de 1860 - Quimperlé, 29 de desembre de 1931) va ser un pintor francès que es va convertir en un dels artistes que es van reunir al poble de Pont-Aven, a la Bretanya.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/41/Jourdan_chapelle.jpg/200px-Jourdan_chapelle.jpg)
Primers anys de vida
Fill de Prosper Jourdan, oficial de duanes i de la seva dona Aline Paturel, va gaudir d'una feliç infància a Vannes, al sud de la Bretanya. Va començar a pintar als 16 anys. El 1880 va anar a l'École des Beaux-Arts de París, on va rebre classes de William Bouguereau i Tony Robert-Fleury fins al 1886. També va estudiar a l'Académie Julian. Beneficiant-se dels diners que va rebre dels seus pares, va compartir un gran estudi amb el seu company d'estudis Édouard Michelin.[1]
La vida a Pont-Aven
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2c/Jourdan_Le_port_de_Pont-Aven.jpg/275px-Jourdan_Le_port_de_Pont-Aven.jpg)
L'estiu de 1886 va arribar a Pont-Aven on, allotjat a la pensió Gloanec, va conèixer Paul Gauguin. També es va fer amic dels altres artistes que s'hi havien reunit, inclosos Émile Bernard, Ernest de Chamaillard, Charles Laval i Henry Moret. Va decidir establir-se a Pont-Aven i hi va viure fins que va morir el 1931. Influït per Gauguin, va adoptar l'estil sintetista de la pintura i es va conèixer com le peintre de la lumière, el pintor de la llum.[2]
El 1891 es va unir a Gauguin i els seus amics al taller de Lézaven. Va conèixer Maxime Maufra a l'Hôtel de Bretagne de Pont-Aven, on va començar un idil·li amb Catherine Guyader, una cambrera de 19 anys. El 1892 es van instal·lar junts i l'any següent va néixer el seu fill Yann, seguit d'una filla, Renée, el 1896, i d'un segon fill, Guy, el 1901.[1]
Després de morir la seva mare el 1907, va gastar ràpidament tot el que li va deixar. Incapaç de pagar el lloguer, el propietari el va expulsar i va subhastar els seus mobles i quadres. Posteriorment, va quedar pobre, traslladant-se de Pont-Aven, Riec-sur-Belon i Moëlan, on va tenir la sort de tenir durant un temps el suport d'amics. Després de 1910, els seus quadres es van tornar més ombrívols, reflectint la seva ansietat.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a1/Jourdan_marine_view_at_twilight.jpg/275px-Jourdan_marine_view_at_twilight.jpg)
Aviat no va poder mantenir la seva família que el va deixar mentre vivia en un àtic de Pont-Aven. El 1927 va tenir la sort de conèixer la Sra. Halley, una rica australiana, que li va donar suport durant un any, però com que no estava disposat a treballar sota les seves ordres, va deixar la seva ajuda.
El 1931 va morir a l'hospici de Quimperlé, alcohòlic i paralitzat per la pobresa.
Referències
Bibliografia
- Collectif, Émile Jourdan (1860–1931), éd. Le Télégramme avec la collaboration du Musée de Pont-Aven, Col·lecció: Petite Encyclopédie des Peintres de Bretagne, 32 pàg.ISBN 978-2-914552-01-1,
- Denise Delouche (ed.), Pont-Aven et ses peintres. A propos d'un centenaire, Rennes, Presses Universitaires, 1986 (col·lecció Arts de l'Ouest) 287 pàg.